П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/573/26

12 березня 2026 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Гундяк Т.Д., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_2 , одруженої, військовослужбовця, солдата, кухара їдальні взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,
встановив:
Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення серії А4904 №90 від 28.02.2026 ОСОБА_1  27.02.2026 та 28.02.2026 перебувала на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) в нетверезому стані, в умовах особливого періоду. Солдат ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи в розташуванні підрозділу, була виявлена начальником штабу - заступником командира військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (характерний запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова, порушення координації рухів), у зв`язку із чим було прийнято рішення направити військовослужбовця на огляд з метою встановлення стану (ступеню) алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду солдат ОСОБА_1 відмовилася, про що було складено акт фіксації відмови від добровільного проходження медичного огляду. Таким чином, за викладених вище обставин, солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, призваним за мобілізацією, на посаді кухаря їдальні взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, порушила свої статутні обов`язки, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП.
ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні 06.03.2025 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, не визнала. Зазначила, що вона 28.02.2026 на території частини вживала алкоголь, однак їй не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не направляли в заклад охорони здоров`я для проходження такого, вона він оглядів не відмовлялася. Була готова його пройти, однак їй ніхто не пропонував такий огляд. 
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що ним 27.02.2026 виявлено ОСОБА_1 , безпосереднім керівником якої він є, на території частини із ознаками алкогольного сп`яніння, він її попередив про недопустимість такої поведінки. Наступного дня 28.02.2026 на території частини знову було виявлено ОСОБА_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Вона визнала, що випила алкоголь і він сказав їй щоб вона їхала на огляд в медичний заклад, однак вона відмовилася. Він доповів про ситуацію керівництву, яке й приймало рішення щодо огляду та складало протокол, а він пішов далі виконувати свої службові обов`язки. Чи був хтось біля нього коли він пропонував їхати ОСОБА_1 на огляд він не пам`ятає, чи пропонувало керівництво їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння він не чув. 
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що на вихідних він бачив, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння, тоді був конфлікт, командир ОСОБА_3 намагався її та ще одного військовослужбовця заспокоїти і пропонував добровільно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому був присутній медик частини, який і повинен проводити такий огляд. Однак такий огляд не відбувся, ОСОБА_1 відповіла відмовою. Будь-яких пропозицій щодо проходження ОСОБА_1 огляду в закладі охорони здоров`я він не чув.
На підтвердження факту правопорушення надані: Акт фіксації від добровільного проходження медичного огляду від 28.02.2026, який підписаний військовослужбовцями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , рапорт від 28.02.2026 про притягнення до дисциплінарної відповідальності, письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , службова характеристика ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, перевіривши наявні докази, суддя дійшов наступного висновку.
Згідно абз. 6, 7 ст. 4 Розділу І Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суд повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.
При доказуванні вчиненого правопорушення мають бути встановлені обставини, які належать до події правопорушення, яка розуміється як елемент об`єктивної сторони складу правопорушення, що відбувається у певному часі, місці та певним способом. Спосіб вчинення правопорушення є обов`язковим елементом предмету доказування по кожному провадженню, оскільки дозволяє встановити які саме дії були вчинені правопорушником та призвели до певних протиправних наслідків.
Крім того, при доказуванні правопорушення також має значення встановлення суб`єктивної сторони правопорушення, яка полягає у з`ясуванні форми вини, мотиву, яким керувався правопорушник, вчиняючи правопорушення, та мети, яку він намагався досягти певними протиправними діями.
Відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення даних про спосіб вчинення правопорушення, форму вини правопорушника, мотив та мету вчинення правопорушення, протиправні наслідки, які були спричиненні чи могли бути спричиненні правопорушенням, свідчить про неконкретність обвинувачення, порушує право особи, яка обвинувачується у вчиненні правопорушення на організацію ефективного захисту своїх інтересів.
Протокол про адміністративне правопорушення від 28.02.2026 щодо ОСОБА_1 має суперечності, а саме у розділі протоколу склад правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 27.02.2026 і 28.02.2026 перебувала на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) в нетверезому стані, в умовах особливого періоду. При цьому, перебування в нетверезому стані може бути підтверджено тільки оглядом на стан сп`яніння, який в матеріалах справи відсутній. 
Водночас, протокол містить посилання на те, що ОСОБА_1 виявлена з явними ознаками алкогольного сп`яніння (характерний запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова, порушення координації рухів), проте від проходження медичного огляду відмовилася. 
Виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є різними складами адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Одночасне відображення у протоколі різних об`єктивних ознак адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП вказує на суперечності обвинувачення.
Неконкретність висунутого обвинувачення не дозволяє суду встановити обставини правопорушення, які мають істотне значення для розгляду справи та вирішення питання про доведеність вини правопорушника, оскільки суд розглядає справу тільки в межах висунутого обвинувачення.
В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.
В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії» Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.
Положеннями ст. 256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.
Відповідно до ст. 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити, чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.
Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування відповідно до ст. 251 КУпАП, у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.
Таким чином протокол про адміністративне правопорушення це документ, складений на відповідному бланку з неухильним дотриманням вимог щодо процедури та об`єму заповнення, який містить склад інкримінованого особі діяння (адміністративного правопорушення), та в межах якого відповідна посадова особа розглядає справу про адміністративне правопорушення.
Отже, предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.
Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП та ч. 2 ст. 251 КУпАП покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.
Відповідно до ст. 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.
Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Огляд військовослужбовців Збройних Сил України, які виконують обов`язки військової служби у складі національного контингенту (національного персоналу), може проводитися в медичних закладах, що входять до складу міжнародних операцій з підтримання миру і безпеки, в яких бере участь національний контингент (національний персонал).
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до п. 3, 4 Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 12 січня 2024 р. № 32, (Далі - Порядок), огляду підлягають військовослужбовці/військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння).
Огляд військовослужбовців/військовозобов`язаних проводиться посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу) Збройних Сил, іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення (далі - уповноважена посадова особа), з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляд військовослужбовців/військовозобов`язаних, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, в усіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах.
Згідно п. 5 Порядку огляд проводиться: уповноваженою посадовою особою - на місці вчинення (виявлення) правопорушення, а у разі неможливості провести огляд на місці вчинення (виявлення) правопорушення - безпосередньо в органі управління, у військовій частині (в установі, організації, на підприємстві, в закладі, підрозділі) з використанням спеціальних технічних засобів (засоби вимірювальної техніки, які відповідають законодавству, що містить вимоги до таких засобів) і тестів, які мають документ про відповідність; лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку.
Відповідно до п. 6 Порядку уповноважена посадова особа, яка проводить огляд, застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів відеозапису такий огляд проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки особи, які перебувають у відносинах підлеглості з особою, стосовно якої проводиться огляд, або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
Згідно п. 7 Порядку результати огляду, проведеного уповноваженою посадовою особою, зазначаються в акті огляду на стан сп`яніння.
У разі встановлення факту перебування у стані сп`яніння результати огляду, проведеного уповноваженою посадовою особою, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду на стан сп`яніння.
Акт огляду на стан сп`яніння, проведеного уповноваженою посадовою особою, складається у двох примірниках, один з яких вручається військовослужбовцю/військовозобов`язаному, а другий залишається в уповноваженої посадової особи та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення факту перебування у стані сп`яніння.
Підтвердження стану сп`яніння за результатами огляду та згода військовослужбовця/військовозобов`язаного з такими результатами є підставою для його притягнення до відповідальності згідно із законом.
Відповідно до п. 8 Порядку військовослужбовець/військовозобов`язаний, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту або не висловив згоду з його результатами, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Згідно п. 9 Порядку перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право на проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих держадміністрацій з урахуванням необхідності проведення такого огляду також і в районах ведення бойових дій.
Відповідно до п. 10 Порядку уповноважена посадова особа забезпечує проведення огляду військовослужбовця/військовозобов`язаного у закладі охорони здоров`я.
Згідно п. 11. Порядку у разі відмови військовослужбовця/військовозобов`язаного від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена посадова особа із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії військовослужбовця/військовозобов`язаного щодо ухилення від огляду.
Суддею встановлено, що ні протокол про військове адміністративне правопорушення серії А4904 №90 від 28.02.2026, ні інші матеріали справи не містять відомостей про те, що після відмови військовослужбовця ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, її відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП та п. 8 Порядку було направлено відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, а також щодо відмови військовослужбовця від проведення огляду в такому закладі охорони здоров`я, а недоведення вказаних обставин виключає можливість кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 надали в суді суперечливі показання щодо відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння та не підтвердили дотримання порядку проведення огляду на стан сп`яніння, встановленого ст. 266-1 КУпАП, зокрема чи пропонувався ОСОБА_1 огляд уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту на місці вчинення правопорушення, а у випадку якщо вона відмовився від проведення такого огляду або не висловив згоду з його результатами, чи направлявся вона у заклад охорони здоров`я. 
Під час відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння уповноваженою посадовою особою не застосовувалися спеціальні технічні засоби відеозапису, а тому об`єктивно встановити обставини події не надається можливим.
Матеріали справи також не містять відомостей, яка саме уповноважена посадова особа повинна проводити огляд у військовій частині, а також направлення ОСОБА_1 для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до відповідного закладу охорони здоров`я, із зазначенням найменування такого.
Такі документи мають долучатись до протоколу про адміністративне правопорушення для підтвердження вини особи у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння.
У акті фіксації відмови від добровільного проходження медичного огляду, підписаного зазначеними у протоколі свідками правопорушення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вказано, що ОСОБА_1 було запропоновано добровільно пройти медичне обстеження на предмет підтвердження чи спростування факту перебування в нетверезому стані, від чого вона у їх присутності відмовилася.
Відповідно до ч. 9 ст. 266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).
Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом національного права. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
При цьому у своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував не необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної). Аналогічні за суттю порушення прав людини при розгляді адміністративних справ були встановлені зокрема у п.25 Рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України (N 2)» (Заява N38789/04), Страсбург, 08 квітня 2010 року, п.п.60-63, 67 Рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» (Заява N 16347/02), Страсбург 09 червня 2011 року, та інших.
За вказаних обставин протокол про військове адміністративне правопорушення серії А4904 №90 від 28.02.2026 не може свідчити про доведеність вини ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Відповідно до п. 4.2 рішення Конституційного суду України №23-рп/2010 від 22.12.2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі,або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За обставин не доведення направлення ОСОБА_1 у встановленому законом порядку для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, відсутності об`єктивних доказів фіксації відмови військовослужбовця від проведення огляду в такому закладі охорони здоров`я, наявності суттєвих недоліків складання протоколу про адміністративне правопорушення, приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, провадження в справі про адміністративне правопорушення належить закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 247, 283, 284 КУпАП,
постановив:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Копію постанови направити згідно ч. 1 ст. 285 КУпАП.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя        Гундяк Т.Д.

Повний текст постанови проголошено 13.03.2026.