Справа № 357/2149/26
3/357/1323/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2026 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Національної поліції України Департаменту внутрішньої безпеки, Київське обласне управління, відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ТОВ «Експрес Техбуд», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП
за участю: прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Шлапацького О.В.,
У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 по 07 жовтня 2024 року, працював на посаді пожежного-рятувальника 4 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, маючи спеціальне звання «сержант служби цивільного захисту», будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-УІІ «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно без поважних причин подав 27.11.2025 року об 11 годині 00 хвилин декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік (після звільнення) шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, тобтовчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, пояснив, що дійсно він був звільнений зі служби цивільного захисту в Державної службі України з надзвичайних ситуацій. Винуватий, що не несвоєчасно подав декларацію після звільнення. Вскоєному розкаявся, просив суворо не карати. 
Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області Шлапацький О.В., надав суду висновок у справі про адміністративне правопорушення та вважав, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, вина у вчиненні вказаного правопорушення доводиться матеріалами справи, а тому прокурор просив суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП
Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , доводи прокурора, дослідивши додані до протоколу докази, а саме: рапорт головного оперуповноваженого-інспектора ВДАКП УЗАК ДВБ НПУ, декларація, рапорт старшого оперуповноваженого в ОВС, листи департаменту внутрішньої безпеки, витяг з наказу № 137 о/с від 29.05.2017 року, витяг з наказу № 256 о/с від 27.07.2023 року, № 508-НК від 07.10.2024 року, присяга, попередження, пам`ятку при звільненні зі служби з органів цивільного захисту ГУ ДСНС України,лист бесіда, підстави до подання, подання, рапорти ОСОБА_1 , послужний список, характеристика, письмові пояснення ОСОБА_1 , копію паспорта, відповіді НАЗК, наказ № 363 від 05.04.2024 року, рапорт головного оперуповноваженого-інспектора Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб», суд дійшов наступного висновку.
На підставі наказу від 29.05.2017 року № 137 о/с Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області ОСОБА_1 призначено на посаду пожежного-рятувальника 4 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області.
На підставі наказу від 27.07.2023 року № 256 о/с Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області молодшому сержанту служби цивільного захисту ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання молодшого начальницького складу - сержант служби цивільного захисту.
Наказом від 07.10.2024 року № 508-НК Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області ОСОБА_1 звільнено зі служби цивільного захисту в Державної службі України з надзвичайних ситуацій за підпунктом 1 пункту 176 (у зв`язку із закінченням строку контракту) з 07 жовтня 2024 року.
Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" п. 2 ч. 1 ст. 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Пожежний-рятувальник 4 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області ОСОБА_1 був зобов`язаний подати декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік не пізніше 31.03.2025.
Згідно з інформацією, розміщеною у публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 , з 2016 року щорічно подавав зазначені декларації, що свідчить про його обізнаність з вимогами та порядком декларування
Згідно з інформацією, розміщеною у публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, Береговий 1.10., з 2016 року щорічно подавав зазначені декларації, що свідчить про його обізнаність з вимогами та порядком декларування
ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, який повинен бути обізнаним щодо обов`язку, способу та терміну подання такого типу декларації, за відсутності поважних причин, в порушення абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону, подав відповідну декларацію лише 27.11.2025 року о 11 годині 00 хвилин, що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
У диспозиції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. 
Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є серед іншого і протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Згідно частинами 1, 3 статті 7 КУпАП «ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами».
Згідно ст. 245 КУпАП «завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності».
Відповідно до ст. 251 КУпАП «доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами».
Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаного правопорушення.
При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, конкретних обставин справи, вважаю що стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.
Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись статтями 33-35, 40-1, 172-6, 268, 284 КУпАП, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.
Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя	Світлана ДОРОШЕНКО