РІШЕННЯ
іменем України
Справа № 285/527/26
провадження у справі № 2/0285/1039/26
19 березня 2026 року  м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої судді   Сташків Т. Г., 
за секретаря судового засідання  Матвіюк Т. М.,
учасники справи: представник позивача Усенко М. І., відповідач ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
УСТАНОВИВ :
30.01.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-капітал») звернулися до суду із зазначеним позовом та просили стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 2693772 від 24.07.2020 у розмірі 29 760,00 грн, сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн та 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позову зазначає, що 24.07.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2693772 у електронній формі. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності на строк 14 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 0,57 % за день користування кредитними коштами протягом пільгового періоду та у розмірі 1,90 % у день протягом поточного періоду, зі сплатою комісії у розмірі 0,70 грн. Отримавши кошти від фінансової компанії останній своїх зобов`язань не виконав і тому утворилась заборгованість. Відповідно до договору відступлення права вимоги від 21.04.2021 ТОВ «ФК «Кредит-капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором у розмірі 29 760,00 грн, яка складається з 10 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 19 760,00 грн заборгованості за відсотками. Позивачем направлено на адресу відповідача вимогу про погашення суми боргу, проте спір у добровільному порядку не врегульовано, що змусило товариство звернутись до суду із зазначеним позовом.
06.02.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 06.02.2026 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ КБ «Приватбанк» щодо банківської картки відповідача.
У судові засідання 24.02.2026, 19.03.2026 учасники справи не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
У заяві від 03.03.2026 представник позивача та відповідач у заяві від 19.03.2026 просили розгляд справи провести без їх присутності, представник позивача наполягав на задоволенні позову, відповідач просив відмовити у задоволенні позову. 
Зважаючи на викладене суд згідно із положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд виснує наступне.
24.07.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 2693772, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надано на строк 14 днів; процентна ставка за протягом зазначеного періоду становить 0,57 % в день; процентна ставка протягом поточного періоду становить 1,90 % у день. Визначено, що кредитні кошти надаються шляхом безготівкового перерахування на платіжну картку із реквізитами НОМЕР_1 (а. с. 13-18).
Договір підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Також відповідач ознайомлений шляхом проставлення електронного підпису з погодженими умовами кредитування паспортом споживчого кредиту. 
Відповідно до повідомлення ТОВ «Вей фор пей» на виконання договору про переказ коштів, укладеного із ТОВ «Авентус Україна», перерахувало кошти у сумі 10 000,00 грн 24.07.2020 на картковий рахунок № НОМЕР_2 (а. с. 19).
На виконання ухвали суду про витребування доказів від АТ КБ «Приватбанк» надійшло повідомлення, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , банком емітовано банківську картку із номером НОМЕР_4 та відповідно до виписки із вказаного рахунку 24.07.2020 відбулося зарахування переказу на суму 10 000,00 грн (а. с. ).
Відповідно до розрахунку, наданого ТОВ «Авентус Україна», за кредитним договором № 2693772 за ОСОБА_1 нараховано заборгованість у розмірі 29 760,00 грн, яка складається з 10 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 19 760,00 грн заборгованості за відсотками. Зазначено про сплату 13 908,00 грн на погашення заборгованості (а. с. 20-25).
21.04.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № ККАУ-21042021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-капітал» набуває за плату права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а. с. 26-32).
До договору долучено Акт приймання-передачі реєстру боржників від 21.04.2021; копію платіжної інструкції про розрахунок між учасниками угоди від 21.04.2021; витяг з реєстру боржників, де зазначено, що ОСОБА_1 має борг за договором № 2693772 у розмірі 29 760,00 грн.
08.01.2026 позивачем на адресу відповідача направлена досудова вимога про погашення заборгованості за договором № 2693772 у розмірі 29 760,00 грн (а. с. 33).
При вирішенні спору по суті суд керується наступними нормами права.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 625 ЦК України.
Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).
Згідно з статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Основоположним принципом цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, який закріплений положеннями статей 12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини. Кредитний договір № 2693772 від 24.07.2020 укладений між первісним позикодавцем та ОСОБА_1 у електронній формі відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони обумовили істотні умови договору як то розмір кредиту та суму відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, порядок пролонгації, тощо.
Також позивачем доведено виконання ТОВ «Авентус Україна» своїх зобов`язань за договором  № 2693772 від 24.07.2020 щодо надання відповідачу кредитних коштів у розмірі, встановленому договором.
Вказане підтверджується як копією повідомлення ТОВ «Вей фор пей», так і відомостями АТ КБ «Приватбанк» щодо повного номеру картки відповідача, та виписки із вказаного рахунку на момент видачі кредитних коштів, номеру фінансового телефону.
Також позивачем доведено набуття права вимоги за договором № 2693772 від 24.07.2020 відповідно до копій договору відступлення права вимоги від 21.04.2021, квитанції про перерахування коштів на виконання договору, витягу із реєстру боржників, де зазначено суму заборгованості ОСОБА_1 за спірним договором.
Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору Цивільного кодексу України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. 
При цьому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позивач має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки (Постанова ВП ВС від 28.03.2018 № 444/9519/12, Постанова ВС від 01.09.2022 № 225/3427/15-ц).
На підтвердження розміру заборгованості за договором № 2693772 від 24.07.2020 позивачем долучено розрахунок заборгованості первісного позикодавця.
При перевірці правильності нарахувань заборгованості судом встановлено, що відсотки за користування кредитними коштами нараховані поза межами строку кредитування, тому підлягають перерахуванню відповідно до узгоджених умов договору. 
Строк кредиту у п. 1.4 договору визначений протягом 14 днів та відповідно до п. 1.5.1 договору процентна ставка у розмірі 0,57 % у день застосовується протягом зазначеного строку, якщо споживач здійснить повне погашення кредиту. Якщо споживач не здійснив погашення кредиту протягом 14 днів з моменту надання, то застосовується процентна ставка у розмірі 1,90 % у день (п. 1.5.2).
Оскільки ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 1.5.1 договору, тому обґрунтованим є стягнення заборгованості за відсотками за 14 днів, виходячи із денної процентної ставки 1,90 %, що становить 2660,00 грн (10 000 х 1,90% х 14).
Доказів пролонгації договору між первісним кредитодавцем та відповідачем відповідно до розділу 4 до матеріалів справи не долучено.
Відтак заборгованість відповідача за договором становила 12 660,00 грн, з яких 10 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 2 660,00 грн заборгованість за відсотками, проте, враховуючи, що відповідачем на погашення заборгованості внесено 13 908,00 грн, тому відсутні підстави для задоволення позову.
Відтак позивачем не доведено порушення його майнових прав відповідачем.
За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому відсутні підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ :
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2693772 від 24.07.2020 у розмірі 29 760,00 грн відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення 19 березня 2026 року.

Учасники справи: 
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» (код ЄДРПОУ 35234236; 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28;
відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ).

Суддя     Тетяна СТАШКІВ