Справа № 127/2159/26 
Провадження № 3/127/511/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 лютого 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №212853 від 16.01.2026, 16.01.2026 о 09 год. 20 хв. у АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив стосовно своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство фізичного та психічного характеру, а саме штовхав потерпілу брав за коси, виражався нецензурною лайкою та ображав її, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
У судове засідання  ОСОБА_1  не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час, день та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, визначеному чинним законодавством. Виклик  ОСОБА_1  здійснювався шляхом направлення судової повістки на адресу проживання, вказану у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, інформація щодо дати, часу та місця розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті Вінницького міського суду Вінницької області, що дозволяло  ОСОБА_1  самостійно її переглянути. Будь-яких заяв щодо розгляду справи від особи не надходило.
За вказаних обставин, суд вважає, що  ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, не був позбавлений можливості реалізувати усі свої права, визначені КУпАП, у будь-який спосіб. Однак жодних дій для обґрунтування власної позиції у справі нею здійснено не було.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема Юніон Аліментаріа проти Іспанії від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, зокрема, проводити судове засідання у відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
В рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з урахуванням скорочених строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що своїми діями  ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і повинен нести відповідальність, встановлену законом.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Судом встановлено, що 16.01.2026 о 09 год. 20 хв. у АДРЕСА_1 ОСОБА_1 перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив стосовно своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство фізичного та психічного характеру, а саме штовхав потерпілу брав за коси, виражався нецензурною лайкою та ображав її, про що складений протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №216912 від 05.02.2025.
Вказані обставини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, крім вищевказаного протоколу також підтверджуються протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16 січня 2026 року, письмовими поясненнями потерпілої  ОСОБА_2  від 16 січня 2026 року, копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії ЕТ №102348, а також формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 16 січня 2026 року.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16 січня 2026 року вбачається, що ОСОБА_2 просить прийняти міри до її сина ОСОБА_3 , який 16 січня 2026 року вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.
Як вбачається із рапорту поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції Олександра Кирнасюка від 16.01.2026, під час несення служби 16.01.2026 року о 09 год. 38 хв. на службовий планшет надійшов виклик. Прибувши на місце виклику АДРЕСА_2 , було виявлено Бригаду ШМД 33 лікар ОСОБА_4 , які оглядали ОСОБА_2 , яка від госпіталізації відмовилась. Також на місці події перебував син ОСОБА_1 , який знаходився в алкогольного сп`янінні та здійснив виклик на спецлінію 102 щодо факту домашнього насильства матір?ю відносно нього. Встановивши обставини події, поспілкувавшись зі сторонами, було встановлено, що факт домашнього насильства матір?ю відносно. ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження, водночас ОСОБА_2 повідомила, що її син ОСОБА_1 вчиняв відносно неї дії домашнє насильства психологічного та фізичного характеру, а саме: на прохання зменшити гучність музики почав обзивати нецензурною лайкою, смикати за волосся, штовхати та кинув на підлогу. В подальшому у ОСОБА_2 було відібрано заяву та пояснення, відносно ОСОБА_1 складено протокол за 4.1 ст. 173-2 КУПАП серії АПР18 212853 та винесено тимчасовий заборонний припис серії ЕТ 102348, після чого останній покинув місце події та попрямував у невідомому напрямку.
З огляду на викладене, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП.
Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності та логічному взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достатніми для вирішення справи та такими, що узгоджуються між собою.
При визначенні виду адміністративного стягнення, суд враховує обставини та характер скоєного правопорушення, які відображені в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, особу та ступінь вини ОСОБА_1 та приходить до переконання в тому, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.
Крім того, судовий збір у розмірі 665,60 грн підлягає стягненню із ОСОБА_1 в дохід держави, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ст. 283, 284, 287 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімум доходів громадян, що становить 340,00 грн (триста сорок гривень).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) судового збору.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення до виконання 3 (три) місяці.
Суддя         Шаміна Юлія Анатоліївна