Іванівський районний суд Одеської області    

Іванівський районний суд Одеської області

Справа № 499/342/26 
Провадження № 3/499/173/26 
П О С Т А Н О В А
Іменем України
15 квітня 2026 року селище Іванівка
Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І. В., розглянувши об`єднані матеріали справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст. 126, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),-
ВСТАНОВИВ:
До Іванівського районного суду Одеської області від ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які об`єднані в одне провадження (протоколи про адміністративне правопорушення: серіїі ЕПР1 № 608390 від 07.03.2026 року; серії ЕПР1 № 611611 від 10.03.2026 року)
Так, ОСОБА_1 07.03.2026 року о 10:25 год. за адресою: дорога Т-16-17 с. Баранове, керував транспортним засобом – автомобілем «Opel» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 » з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, порушення мови, порушення координації і рухів) та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і медичному закладі у лікаря, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Окрім того, ОСОБА_1 07.03.2026 року о 10:25 год. за адресою: дорога Т-16-17 с. Баранове, керував транспортним засобом – автомобілем «Opel» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а ПДР України. Порушення вчинено повторно протягом року, оскільки постановою серії ЕНА 6438779 від 31.12.2025 року був притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 126 КУпАП. Відтак, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП.
Повідомлений про розгляд справи ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань не надавав, у разі неможливості особисто брати участь в судових засіданнях не забезпечив присутність свого захисника.
Приписами ч. 2 ст. 268 КУпАП, встановлено вичерпний перелік норм, при розгляді яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою. Однак, статті 126, 130 КУпАП в цьому переліку відсутні, тому, зважаючи на зазначене, беручи до уваги приписи ст. 277 КУпАП, суддя вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 повністю підтверджується наданими суду матеріалами справи, а саме:
- фактичними даними, які містяться в протоколах про адміністративне правопорушення: серіїі ЕПР1 № 608390 від 07.03.2026 року; серії ЕПР1 № 611611 від 10.03.2026 року, які складені відповідно до вимог ст. 256 КУпАП.
- відеозаписом з нагрудної боді камери поліцейського, на якому зафіксовано обставини вчинених адміністративних правопорушень, підтверджені суть правопорушень та описані установлені обставини у протоколах про адміністративне правопорушення. Так, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, не маючи права керування транспортним засобом, та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, погоджуючись, що вживав алкогольні напої.
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 07.03.2026 року, за яким ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння;
- відомостями з адміністративної практики, за якими постановою ЕНА 6438779 від 31.12.2025 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 126 КУпАП.
- постановою Іванівського районного суду Одеської області від 05 лютого 2026 року (набрала законної сили 16.02.2026 року), якою на  ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення, зокрема, у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.
За приписами 2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Пункт 2.5 ПДР встановлює, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.п. 2.1а, 2.5 ПДР України та про наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП.
Згідно з ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи обставини та характер скоєного, повторність вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, вік та особу правопорушника, який раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, то суддя вважає, що необхідним та достатнім є застосування відносно ОСОБА_1 адміністративних стягнень у виді:
- штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк шість років та без оплатного вилучення транспортного засобу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.
- штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
При вирішення питання накладення адміністративного стягнення суд враховує ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
На підставі ч.2 ст. 36 КУпАП суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч.5 ст. 126 КУпАП – у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк шість років та без оплатного вилучення транспортного засобу, яке за своїм видом і розміром буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.
Що ж стосується призначення додаткових стягнень, то суд дійшов цих висновків, виходячи з такого.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 25 КУпАП за одне адміністративне правопорушення може бути накладено основне або основне і додаткове стягнення.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.
Згідно з довідкою від 16.03.2026 року, за відомостями ІПНПУ «ГСЦ Посвідчення водія» ОСОБА_1 посвідчення водія отримував, але на теперішній час має статус «вилучений».
Відтак, підлягає застосуванню додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Вирішуючи питання про доцільність оплатного вилучення транспортного засобу, суд виходить з такого.
Як того вимагає ст. 28 КУАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилучення за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові, з відрахуванням витрат на реалізацію вилученого предмета.
Як вбачається з роз`яснень, що містяться у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, адміністративне стягнення, у виді оплатного вилучення транспортного засобу, не можна накладати на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.
Судом враховується, що ОСОБА_1 систематично не дотримується правил дорожнього руху, керуючи при цьому транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, а також тяжкість ймовірних наслідків, однак, беручи до уваги, що у матеріалах справи відсутні відомості щодо належності транспортного засобу особі, що притягується до адміністративної відповідальності, то у суду немає підстав для застосування адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки в такому випадку може бути порушене право власності третьої особи.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665, 60 грн.
Керуючись ст. ст. 126, 130, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративні стягнення у виді:
- штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк шість років та без оплатного вилучення транспортного засобу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.
- штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
На підставі ч.2 ст.36 КУпАП застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчинених і остаточно призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк шість років та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.
Реквізити для сплати штрафу: по КБК 21081300 - "Адміністративний штраф у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі); № рахунку: UA848999980313080149000015001; Отримувач: ГУК в Од.обл./ Одеська обл./ 21081300; ЄДРПОУ: 37607526; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); МФО: 899998.
Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК в Од.обл./смт Іванівка/22030101. ЄДРПОУ: 37607526. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП.). Рахунок отримувача: UA808999980313101206000015674. Код класифікації доходів бюджету: 22030101. МФО: 899998.
За приписами ч.4 ст. 308 КУпАП документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на постанову судді подається протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області.

  Суддя:	Ігор ПОГОРЄЛОВ