ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2048/26 Справа № 214/10374/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Малаховська І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м.Кривий Ріг

Справа № 214/10374/25

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.
секретар судового засідання - Матвійчук Ю.К.

сторони:
заявник - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу  заявника  ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бушуєва Юлія Володимирівна, на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 жовтня 2025 року, яка постановлена суддею Малаховською І.Б. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 24 жовтня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року заявник ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бушуєва Юлія Володимирівна, звернувся до суду з заявою про витребування з Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області відомостей (інформаційну довідку) щодо копії паспорту або відомостей з форми №1 його батька ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ніжин Чернігівської області. 
В обґрунтуваннях заяви вказує, що має намір звернутися до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту смерті особи. Запитувані відомості необхідні для коректного і правильного формування процесуального документу, оскільки ОСОБА_1 не має свідоцтва про смерть батька та не володіє інформацією про цей факт. Заявник звертався із запитами до різних установ та органів РАЦС, проте, інформації про смерть та захоронення батька не отримав, попри те, що він є родичем прямого споріднення.
Крім того, заявник зазначає, що у різних відомостях про батька в актових записах містяться різні варіанти зазначення прізвища, ім`я та по-батькові його батька. 
Вважає, що отримання інформації для нього є ускладненим, так як чинне законодавство цього не дозволяє та просить суд витребувати зазначені ним докази для підтвердження факту, що його батько помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та усунення протиріччя у зазначенні прізвища, ім`я та по-батькові його батька.
Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви.
В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бушуєва Ю.В., просить скасувати ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 214/10374/25 від 24 жовтня 2025 року за заявою ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення доказів та постановити нову ухвалу, якою задовольнити зазначену заяву в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неповне з`ясування обставин справи.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 звертався до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про забезпечення доказів, шляхом витребування із Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області відомостей (інформаційної довідки) щодо копії паспорту або відомостей з форми № 1 його батька ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ніжин Чернігівської області для огляду в суді, однак, у резолютивній частині ухвали вказано про відмову у задоволенні заяви про витребування доказів.
Вважає помилковими висновки суду, стосовно того, що в заяві відсутні підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання доказів стане згодом неможливим чи утрудненим та не обґрунтована необхідність доказів. Заявник ОСОБА_1 звертався до суду із заявою про забезпечення доказів, шляхом їх витребування, оскільки є певні утруднення в отриманні вищезазначених доказів, що ґрунтуються на обмеженнях у праві вільного доступу до цієї інформації, встановлених чинним законодавством України та про які зазначив компетентний орган. Тобто, встановлені «законодавчі фільтри» не дають змоги отримати самостійно необхідні докази, інформація в яких є ключовою і важливою для коректного і правильного формування заяви до суду в порядку окремого провадження про встановлення юридичного факту смерті його батька, оскільки лише в такий спосіб можна визначити правильно зазначене в цих документах прізвище, власне ім`я та по батькові ОСОБА_2 . 
Зазначає, що суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу, не врахував вимог заявленої заяви та ототожнив такі різні процесуальні дії, як забезпечення доказів (ст.ст.116-118 ЦПК України) та витребування доказів (ст.ст.83,84 ЦПК України), не врахував, що ці процесуальні дії спрямовані на досягнення різної мети.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Заслухавши суддю-доповідача, представника заявника ОСОБА_1 – адвоката Бушуєву Ю.В., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість ухвалу суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав. 
Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви адвоката Бушуєвої Ю.В., поданої до суду в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення доказів, шляхом їх витребування, суд першої інстанції виходив із того, що заявником не обґрунтовано необхідність забезпечення доказів, адже, в заяві відсутні підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції.
За приписами положень статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. До основних засад (принципів) цивільного судочинства відносяться, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність.
Відповідно до ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи та складають предмет доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 84 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Суд може витребувати докази також як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому ст.ст. 116-118 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.
Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЦПК України, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.
Отже, забезпечення доказів це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.
Заявником ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бушуєва Ю.В., ставиться питання про забезпечення доказів, до подання позову до суду, шляхом витребування з Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області відомостей (інформаційну довідку) щодо копії паспорту або відомостей з форми №1 його батька ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ніжин Чернігівської області. 
Як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, у заяві про забезпечення доказів не наведено відомостей щодо наявності у заявника обгрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.
Більш того з огляду на те, що заявником ставиться питання про витребування доказів з Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області у суду немає сумніву, що такі докази будуть збережені та можуть бути витребувані під час розгляду судом справи по суті, а не у порядку ч. 1 ст. 116 ЦПК України.
Як вже зазначено вище, єдиною підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений, однак таких обставин заявником не наведено.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що у даній справі, для об`єктивного та неупередженого розгляду, є необхідним, в порядку ст. 116 ЦПК України, забезпечити докази у справі, шляхом їх витребування, є неприйнятними, оскільки суду не було надано доказів того, що докази, про забезпечення яких заявлено, мають обмежений термін зберігання та будуть знищені або втрачені після звернення заявника до суду.
Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції, підстави для витребування відомостей (інформаційну довідку) щодо копії паспорту або відомостей з форми №1 його батька ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ніжин Чернігівської області саме з Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області відсутні, оскільки, згідно Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ, та Тимчасового порядку оформлення і видачі паспортів громадянина України, затвердженому наказом МВС України від 06.06.2019 року № 456, отриманню паспорта громадянина України передує звернення особи із заявою, форма якої затверджена МВС України у відповідний орган ДМС України, де оригінал такої заяви і залишається, а доказів того, що за життя батько позивача звертався із відповідною заявою саме до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області суду не надано, тобто, відсутні відомості про те, що саме цей орган володіє наведеним доказом.
Доводи ж апеляційної скарги про те, що у резолютивній частині ухвали вказано про відмову у задоволенні заяви про витребування доказів, колегією суддів відхиляються, як такі, що не впливають на правильність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції, наведених у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали суду.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. 
Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з дотриманням норм процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бушуєва Юлія Володимирівна, - залишити без задоволення.
Ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 жовтня 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 11 лютого 2026 року.

Головуючий: 

Судді: