Справа № 138/936/26 
Провадження №:3/138/221/26  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2026 року м. Могилів-Подільський
Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Савкова І.М., за участю секретаря Цибульської Т.І., представника ОСОБА_1 ,розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду, в режимі відеоконференцїї поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 ДПС України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, проживаючого готель « АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, паспорт громадянина України – НОМЕР_2 , ном. тел. НОМЕР_3 ,-
за ч.1 ст.204-1 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
До Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №334629 від 21.03.2026 відносно ОСОБА_2 , згідно якого, останній 21.03.2026 об 11 год. 10 хв. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський» на напрямку «в`їзд в Україну», здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України з Республіки Молдова в Україну без відповідних документів, а саме: на паспортний контроль надав паспорт громадянина Швеції для виїзду за кордон НОМЕР_4 виданий 25.07.2024-25.07.2029 POLISMYNDIGHETEN на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991, ст.2,3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та п.1,2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ від 27.01.1995 №57.
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.
В обґрунтування вини ОСОБА_2 у вказаному вище правопорушенні до протоколу додано: рапорти та письмові пояснення військовослужбовців Державної прикордонної служби України про обставини вказаного правопорушення; письмові пояснення ОСОБА_2 ; інформацію про особу з Державної міграційної служби України у Вінницькій області; протокол вилучення документів від 21.03.2026.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника громадянина Швеції ОСОБА_4 , суд приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У відповідності зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно пункту 4 частин третьої статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.
Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів.
З досліджених матеріалів справи вбачається, що наявні в матеріалах справи докази є недостатніми для обґрунтування вини ОСОБА_2 за критерієм «поза розумним сумнівом».
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №334629 від 21.03.2026 ОСОБА_2 21.03.2026 об 11 год. 10 хв. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський» на напрямку «в`їзд в Україну», здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України з Республіки Молдова в Україну без відповідних документів, а саме: на паспортний контроль надав паспорт громадянина Швеції для виїзду за кордон НОМЕР_4 виданий 25.07.2024-25.07.2029 POLISMYNDIGHETEN на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Разом з тим, суду не надано доказів, що  ОСОБА_2 і ОСОБА_4 є однією і тією ж особою.
Рапорти інспекторів прикордонної служби як доказ винних дій ОСОБА_2 суд не приймає до уваги. У розумінні ст. 251 КУпАП такі рапорти не можуть вважатися належним і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а.
Визнання вини у письмових поясненнях також не є беззаперечним доказом і не звільняє слідчого, прокурора, суд від всебічної, повної та неупередженої перевірки та оцінки показань окремо та всієї доказової бази у сукупності, на що була звернута увага Верховним Судом у постанові від 09 грудня 2021 року у справі № 487/4245/18.
Крім того, суду не надано докази, що громадянин Швеції ОСОБА_4 достатньо розуміє Українську мову ( не потребував перекладача під час відбирання письмових пояснень), а тому у суда є сумнів у допустимості даного доказу. 
Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що належних та допустимих доказів в підтвердження вини ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, суду не надано, а тому вина ОСОБА_2 не доведена. 
Згідно п.16 Правил перетинання Державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 підроблені, недійсні паспортні документи або такі, що належать іншим особам, або використовуються для вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення тимчасово затримуються або вилучаються уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону. Після прийняття рішення уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону про відмову громадянину у перетинанні державного кордону тимчасово затримані чи вилучені паспортні документи надсилаються відповідному правоохоронному органу або органу, який їх видав.
З огляду на викладене, вилучений паспорт громадянина Швеції для виїзду за кордон НОМЕР_4 виданий 25.07.2024-25.07.2029 POLISMYNDIGHETEN на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає поверненню до військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України для вирішення питання, згідно вимог п.16 Правил перетинання Державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995.
Керуючись п.1 ст.247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ: 
Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2  за ч.1 ст.204-1 КУпАП згідно протоколу серії ПдРУ №334629 від 21.03.2026 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Вилучений паспорт громадянина Швеції для виїзду за кордон НОМЕР_4 виданий 25.07.2024-25.07.2029 POLISMYNDIGHETEN на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться при матеріалах справи про адміністративне правопорушення – повернути до військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України. 
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя:          І.М.Савкова