ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області

Справа №477/482/26
Провадження №3/477/315/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року місто Миколаїв
Суддя Вітовського районного суду Миколаївської області Саукова А. А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за частиною 1 статті 173-2 КУпАП,
ВСТАНОВИЛА:
01 березня 2026 року о 16:50 год. гр. ОСОБА_1 за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , умисно з перевагою сили вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 під час якої словесно ображав її лайливими словами та погрожував фізичною розправою, принижував, тим самим завдав шкоди психологічному здоров`ю, внаслідок чого постраждала була емоційно пригнічена, стривожена та налякана. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, відповідальність за яке встановлено ч.1ст. 173-2 КУпАП.
Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просила провести розгляд справи без її участі, вказала, що 01.03.2026 року чоловік вчинив домашнє насильство, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння, виражався в її бік нецензурною лайкою, погрожував їй та дитині, внаслідок чого дитина та потерпіла бояться ОСОБА_1 , просить притягнути його до відповідальності.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судової повістки за номером телефону, який він повідомив під час складання протоколу.
Крім того, відповідна інформація була розміщена на сайті Вітовського районного суду Миколаївської області у вкладці «Громадянам», в розділі «Список справ призначених до розгляду».
Відповідно до статті 268 КУпАП, присутність особи під час розгляду справ про адміністративне правопорушення, передбачене положеннями статті 173-2 КУпАП, не є обов`язковою. 
Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
ОСОБА_1 обізнаний, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, який в подальшому передано на розгляд до суду, однак, про стан судового провадження не цікавиться, в судове засідання не з`явився, будь-яких письмових пояснень або заперечень не надав. 
Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 обізнаний про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань або заперечень не надав, суд відповідно до вимог частини першої статті 268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених статтями 1, 245 КУпАП, та розгляду справи в межах строків, які передбачені статтею 38 КУпАП.
Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності приходжу до наступного. 
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення; поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо. 
Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення від 01 березня 2026 року серії ВАД № 724595 підтверджується матеріалами справи, а саме: 
рапортом поліцейського ВП № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 01 березня 2026 року;
поясненнями ОСОБА_1 , від 01 березня 2026 року, де він вказав, що 01 березня 2026 року після роботи біля магазину вжив 150 грам горілки, дружина випила шейк, потім коли прийшли додому помітив, що інструменти лежать не так як він лишав, тому він зробив зауваження сину. Внаслідок чого з дружиною виникла сварка, під час якої він ображав її нецензурними словами, погрожував та замахувався;
заявою та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 01 березня 2026 року, в яких вона просить вжити заходів до її чоловіка, який 01 березня 2026 року перебував в стані алкогольного сп`яніння та вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме: виражався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, намагався вчинити бійку відносно дитини.
Враховуючи викладені обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 ступінь його вини, суддя вважає доцільним застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу. 
Згідно пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись статтями 280, 283, 284, 294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИЛА:
Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень 00 коп., який перераховувати на розрахунковий рахунок: UA758999980313060106000014230, Одержувач Миколаїв. ГУК/Миколаївськ. р-н/21081100; ЄДРПОУ одержувача 37992030, Банк одержувача Казначейство України (ЕАП); код класифікації 21081100.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. рахунок UA908999980313111256000026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача код за ЄДРПОУ 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Вітовський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення 
Роз`яснити особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений ним не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу у порядку примусового виконання стягується подвійний розмір штрафу, у відповідності до ст. 308 КУпАП.

Суддя     А. А. Саукова