ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
16 березня 2026 року	м. Ужгород	№ 260/6935/25 	
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в особі уповноваженого представника Конопіхіна Антона Володимировича ( АДРЕСА_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
01 вересня 2025 року ОСОБА_1 , через уповноваженого представника Конопіхіна Антона Володимировича звернувся до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_4 ), якою просить: 1) визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 стосовно мобілізації ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що особа раніше була визнана непридатною та виключена з військового обліку; 2) зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 звільнити ОСОБА_1 з військової служби та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення.
16 вересня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у даній адміністративній справі.
01 січня 2026 року зазначена справа за результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана для розгляду судді Скраль Т.В..
15 січня 2026 року ухвалою суду прийнято до провадження адміністративну справу та продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
10 лютого 2026 року ухвалою суду витребувано від ОСОБА_1 належним чином засвідчену копію військового квитка.
17 лютого 2026 року позивачем подано до суду копію військового квитка ОСОБА_1 .
24 лютого 2026 року ухвалою суду витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_3 відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про наявність результатів медичного огляду, що проводився з метою визначення придатності (непридатності) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) до виконання військового обов`язку та інші відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ).
12 березня 2026 року ІНФОРМАЦІЯ_5 не взмозі надати відомості з ЄРПВР. Натомість для повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, ІНФОРМАЦІЯ_5 надає скан-копії: направлення на ВЛК від 28.08.2025 року №5962, картки обстеження та медичного огляду позивача, а також довідку ВЛК №2025-0828-2012 1032-0 від 28.08.2025 року.

1. Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до довідки №2110-7500613023 від 26.04.2022 являється внутрішньо переміщеною особою. Тривалий час має поганий стан здоров`я, у зв`язку з чим, 22.03.2022 пройшов військово-лікарську комісії, був визнаний непридатним до військової служби та виключений з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проте, 28.08.2025 ІНФОРМАЦІЯ_5 був затриманий працівниками, доставлений до приміщення ТЦК, де йому було проведено у прискореному темпі військово-лікарську комісію, був визнаний придатним до військової служби та в подальшому мобілізований. При цьому, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 проігноровані наявні в нього документи: військово-обліковий документ та довідку військово-лікарської комісії, відповідно до яких він визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Однак, відповідно до ст.37 Закону, передбачено, що у разі настання однієї з обставин передбачених ч.6, особа виключається з військового обліку та втрачає статус військовозобов`язаного. Зазначені у ч.6 ст.37 Закону, обставини, є настільки суттєвими та незворотними, що ч.1 ст.37 Закону не передбачає можливості взяття на обліку осіб, які раніше були виключені з військового обліку. Правовідносини щодо звільнення військовослужбовців врегульовані ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України відповідно до яких під час воєнного стану стан здоров`я військовослужбовця може бути підставою для звільнення. Підстави звільнення передбачені ст. 26 вказаного закону. Так згідно пп. «б» п. 3, ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовець може бути звільнений за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку. Як вже зазначалося вище, саме такий висновок зроблено військово-лікарською комісією відносно Позивача.
01 жовтня 2025 року відповідачем 2 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування зазначено, що в позовній заяві не некоректно сформовано позовну вимогу щодо зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 звільнити ОСОБА_1 з військової служби та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення. Зазначене не узгоджується із способом захисту порушеного права позивача по справі та не доводить протиправності в діях НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ). Крім того, оскільки на сьогодні в Україні діє воєнний стан, військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах передбачених пунктом 2 частини 4 статті 26 Закону 2232-ХІІ. Разом з тим, задоволення позовної вимоги до військової частини НОМЕР_3 не призведе до бажаного, у зв`язку з вибуттям позивача у розпорядженні начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_4 ).
01 жовтня 2025 року відповідачем 1 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування зазначено, що гр. ОСОБА_1 не повідомляв про наявність у нього права на відстрочку від мобілізації в особливий період чи інформації про його бронювання в установленому порядку. Отже, вважаємо, що ОСОБА_1 заявлено безпідставний позов. Позовна вимога № 1 не підлягає до задоволення, оскільки дії ІНФОРМАЦІЯ_3 були цілком законними. ІНФОРМАЦІЯ_7 діє виключно у правовому полі, визначеному Конституцією та Законами України, відповідно до покладених на нього завдань та наданих повноважень згідно з Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 23.02.2022 № 154.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 22 березня 2022 року ОСОБА_1 пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_8 та визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку,(а.с. 6, 8, 10).
28 серпня 2025 року ОСОБА_1 проведено медичний огляд позаштатною постійно діючою військово-лікарською комісією при обласному тимчасовому мобілізаційному пункті ІНФОРМАЦІЯ_3 та визнано придатним до військової служби, відповідно до довідки військово-лікарської комісії № 2025-0828-2012-1032-0 від 28 серпня 2025 року, (а.с. 7).
29 серпня 2025 року відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №М1311 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період» ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлено до військової частини НОМЕР_3 , (а.с. 99).
02 вересня 2025 року наказом НОМЕР_2 прикордонного загону № 1217-ОС «По особовому складу» зараховано у списки особового складу та на всі види забезпечення ОСОБА_1 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, ІНФОРМАЦІЯ_7 , та який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 30 серпня 2025 року, (а.с. 61).
18 вересня 2025 року наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону № 1301-ОС «По особовому складу» виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення ОСОБА_1 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, який перебуває у розпорядженні начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, який вибуває у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_4 ), з 18 вересня 2025 року. Виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення з 18 вересня 2025 року, (а.с. 60).
24 вересня 2025 року наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 № 1380-ОС зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення ОСОБА_1 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, зарахованого наказом Голови Державної прикордонної служби України від 12.09.2025 №1845-ОС у розпорядження начальника Головного центру підготовки особового складу, який прибув для подальшого проходження військової служби з НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України 19 вересня 2025 року. Вважати таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою з 19 вересня 2025 року, (а.с. 90).

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Предметом оскарження у цій справі є дії відповідача щодо повторного взяття позивача на військовий облік військовозобов`язаних 29 серпня 2025 року, а тому перевірці судом підлягає саме відповідність таких дій відповідача законодавству, яке регулює порядок дотримання громадянами встановленого військового обов`язку та загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно зі частинами 1-2 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2262-ХІІ) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (частина 7 статті 1 Закону №2232-XII).
За змістом частини 9 статті 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до частин 1-3, 6 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. 
Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. 
Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Видом військової служби є, зокрема, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 за №389-VІІІ (далі - Закон №389) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
За змістом пунктів 1, 4 Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 оголошена загальна мобілізація.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і наразі також триває.
Відповідно до пункту 3 частини 6 статті 37 Закону №2232-XII (у редакції чинній від 21 березня 2022 року) виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначений Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (далі - Порядок №1487 у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
За змістом пункту 79 Порядку №1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством.
З системного аналізу вищенаведених правових норм можна дійти висновку про те, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки забезпечують виконання військового обов`язку громадянами України, організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, здійснюють взяття, зняття та виключення з військового обліку в установленому порядку.
Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення № 402).
Пунктом 1.2 розділу І Положення №402 передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби, служби у військовому резерві військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це:
медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;
встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) (пункт 2.1 розділу І Положення № 402).
Пункт 1.1 розділу ІІ Положення № 402 визначає, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.
Згідно із пунктом 1.2 розділу ІІ Положення № 402, постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Питання медичного огляду військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період регламентує глава 3 розділу II Положення №402, відповідно до пункту 3.3 якої особи, звільнені з військової служби, визнані непридатними до військової служби, можуть повторно оглядатися ВЛК районних, міських ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку після обов`язкового обстеження у спеціалізованих закладах охорони здоров`я з метою підтвердження або зміни встановленого діагнозу. Лікар - член ВЛК районного, міського ТЦК та СП формує електронне направлення в ЕСОЗ для проведення додаткових обстежень. Медичний огляд цієї категорії громадян проводиться за графою II додатка 1 до цього Положення, а тих, які мають офіцерські звання,- за графою III додатка 1 до цього Положення.
Судом встановлено, що 22 березня 2022 року ОСОБА_1 пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_8 та визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку,(а.с. 6, 8, 10).
28 серпня 2025 року ОСОБА_1 проведено медичний огляд позаштатною постійно діючою військово-лікарською комісією при обласному тимчасовому мобілізаційному пункті ІНФОРМАЦІЯ_3 та визнаний придатним до військової служби, відповідно до довідки військово-лікарської комісії № 2025-0828-2012-1032-0 від 28 серпня 2025 року, (а.с. 7).
З огляду на те, що позивач добровільно пройшов військово-лікарську комісію та за її результатами був визнаний придатним до проходження військової служби, відсутні правові підстави вважати дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо здійснення мобілізаційних заходів протиправними.
Крім того, позивач не оскаржує результати військово-лікарської комісії, якою його було визнано придатним до проходження військової служби, що додатково свідчить про відсутність підстав для визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Щодо позовної вимоги зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 звільнити ОСОБА_1 з військової служби та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, судом встановлено наступне.

Частиною 1 статті 39 Закону №2232-ХІІ визначено, що на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Громадяни України, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які раніше не проходили військову службу в Збройних Силах України, інших військових формуваннях, проходять курс базової загальновійськової підготовки тривалістю не менше ніж один місяць.
Початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом №2232-ХІІ.
За приписами пункту 4 частини 1 статті 24 Закону №2232-ХІІ початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
Таким чином, з 29 серпня 2025 року (день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки) позивач проходить військову службу та набув правового статусу «військовослужбовець».
Згідно з абзацом 2 пункту 225 Положення №1153/2008 звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону №2232-ХІІ у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.
Пункт 233 Положення №1153/2008 передбачає, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:
- підстави звільнення з військової служби;
- думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;
- районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
Статтею 26 Закону №2232-XII визначені підстави звільнення з військової служби.
Суд звертає увагу, якщо позивач на теперішній час не може проходити військову службу з підстав, визначених статтею 26 Закону №2232-ХІІ, то він має право у встановленому порядку ініціювати питання про звільнення з військової служби.
Крім того, судом встановлено, що 18 вересня 2025 року наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону № 1301-ОС «По особовому складу» виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення ОСОБА_1 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, який перебуває у розпорядженні начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, який вибуває у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_4 ), з 18 вересня 2025 року. Виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення з 18 вересня 2025 року, (а.с. 60).
Враховуючи вищенаведене, відповідна позовна вимога позивача задоволенню не підлягає.
Суд також зазначає, що решта доводів позовної заяви не мають визначального впливу на правильне вирішення судом позовних вимог у спірних правовідносинах. 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 
Згідно з частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Підсумовуючи викладене вище, зважаючи на встановлені обставини та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку про недоведеність вимог щодо протиправності дій ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо мобілізації позивача, оскільки станом на серпень 2025 позивач не мав належним чином оформлені документи щодо його непридатності до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі пункту 3 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».
З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, доводи позивача, викладені в адміністративному позові, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.
Згідно приписів статті 139 КАС України у випадку прийняття рішення про відмову у задоволенні позовних вимог питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Керуючись статтями 9, 14, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 , в особі уповноваженого представника Конопіхіна Антона Володимировича до ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Повний текст рішення виготовлений та підписаний 16 березня 2026 року.

Суддя	Т.В.Скраль