справа № 362/9899/25 
провадження № 2-адр/362/1/26 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2026 р. 

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув у порядку письмового провадження в місті Василькові за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін заяву представника позивача – адвоката Світельської Юлії Віталіївни про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Суд установив:
ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 , позивач) через представника – адвоката Світельську Ю.В. звернувся до суду з позовною заявою, в подальшому уточненою, в якій просив визнати неправомірною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі також ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) за справою про адміністративне правопорушення № 4646/1 від 24 вересня 2025 року.
Рішенням від 13 березня 2026 року суд задовольнив позов: скасував постанову ІНФОРМАЦІЯ_3 за справою про адміністративне правопорушення від 24 вересня 2025 року № 4646/1, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП; закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною третьою статті 210-1 КУпАП.
У подальшому представник позивача подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення. Заява обґрунтована тим, що суд при ухваленні рішення не вирішив питання щодо судових витрат. Автор заяви просить стягнути з відповідача на користь позивача 20700,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та cплачений судовий збір.
Представник відповідача подав заперечення на вказану заяву, просив відмовити в її задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача зауважив на тому, що розмір гонорару адвоката є значно завищеним, з урахуванням складності справи й ураховуючи, що її розгляд здійснено за правилами за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також представник відповідача звернув увагу, що не всі послуги адвоката, зазначені в актах приймання-передачі наданих послуг, пов`язані з судовою справою (підготовкою до її розгляду чи зборам доказів).
Вирішуючи заяву по суті, суд виходить з такого.
За правилом пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За приписами частин першої, третьої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;
3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Статтею 134 КАС України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Отже, витрати на професійну правничу допомогу є витратами, що пов`язані з розглядом справи і такі підлягають розподілу в залежності від результату розгляду справи по суті. Розмір витрат на правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
Склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані відповідні договори про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат, зокрема і на правничу допомогу. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Така правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 19 грудня 2019 року у справі № 520/1849/19, від 29 листопада 2022 року у справі № 340/9016/21.
У постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3098/20 Верховний Суд зазначав, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зокрема, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
У пункті 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Наведене дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалено судове рішення, має право на відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, у разі, якщо доведено, що останні були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Суд також ураховує Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Iatridis v. Greece» від 19 жовтня 2000 року (заява № 31107/96), у якому зазначено, що: «...угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який повинен оцінювати витрати не лише з огляду на їх фактичне понесення, а й на розумність та необхідність» (§ 55).
У цій справі позивач за звернення до суду сплатив судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Щодо заявлених до стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.
Ця адміністративна справа в силу пункту 20 частини першої статті 4 КАС України та за своєю суттю є справою незначної складності (малозначною справою), а тому її розгляд проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Доречно також нагадати, що, як зазначалося в ухвалі про відкриття провадження у цій справі, за змістом частини першої статті 269 КАС України у справах цієї категорії заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позов.
За змістом укладеної піж позивачем і адвокатом додаткової угоди від 04 грудня 2026 року № 1 до договору про надання правової допомоги від 10 жовтня 2025 року (пункти 1.2) орієнтовний розмір гонорару складається з таких послуг: вивчення матеріалів виконавчого провадження, аналіз судової практики та виявлення підстав скасування постанови – 3000,00 грн.; проведення консультації щодо доцільності оскарження постанови – 2200,00 грн.; складання та подання позовної заяви до суду щодо оскарження постанови ТЦК № 4646/1 від 24 вересня 2025 року, підготовка клопотання про поновлення процесуальних строків – 8000,00 грн.; складення та подання заяви про зупинення стягнення у зв`язку з оскарженням постанови та заяви про визначення поточного рахунку для обігових коштів – 2000,00 грн.; гонорар за успіх справи – 4000,00 грн.; подання заяви до виконавця про закриття виконавчого провадження, контроль виконання – 1500,00 грн. Вартість послуг адвоката за договором становить гонорар у розмірі 20700,00 грн.
Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 19 січня 2026 року за договором про надання правової допомоги від 10 жовтня 2025 року загальна вартість виконаних робіт становить 15200,00 грн. За цим актом адвокат виконала, а позивач прийняв такі послуги: вивчення матеріалів виконавчого провадження, аналіз судової практики та виявлення підстав скасування постанови – 3000,00 грн.; проведення консультації щодо доцільності оскарження постанови – 2200,00 грн.; складання та подання позовної заяви до суду щодо оскарження постанови ТЦК № 4646/1 від 24 вересня 2025 року, підготовка клопотання про поновлення процесуальних строків – 8000,00 грн.; складення та подання заяви про зупинення стягнення у зв`язку з оскарженням постанови та заяви про визначення поточного рахунку для обігових коштів – 2000,00 грн.
Своєю чергою, згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 10 лютого 2026 року за договором про надання правової допомоги від 10 жовтня 2025 року загальна вартість виконаних робіт становить 6000,00 грн. За цим актом адвокат виконала, а позивач прийняв такі послуги: відправка нової редакції позовної заяви – 2000,00 грн.; підготовка заперечення на відзив – 1500,00 грн.; підготовка та відправка заяви в ДБР щодо підробки документів – 2500,00 грн.
Суд вважає, що серед фактично наданих адвокатом послуг до витрат, пов`язаних з розглядом цієї адміністративної справи, належать: вивчення матеріалів виконавчого провадження, аналіз судової практики та виявлення підстав скасування постанови; проведення консультації щодо доцільності оскарження постанови; складання та подання позовної заяви до суду щодо оскарження постанови, підготовка клопотання про поновлення процесуальних строків; відправка нової редакції позовної заяви.
Інші фактично надані за договором про надання правової допомоги від 10 жовтня 2025 року послуги не враховуються судом як витрати, які підлягають розподілу між сторонами. Зокрема, заперечення на відзив у цій категорії справ не передбачений процесуальним законом, а тому подані представником заперечення на відзив були залишені без розгляду ухвалою суду від 12 березня 2026 року. Підготовка та відправка заяви в ДБР щодо підробки документів, складення та подання заяви до виконавчої служби також вочевидь не стосуються розгляду цієї адміністративної справи.
Отже, загальна вартість відповідних витрат, як це обумовлено актами приймання-передачі наданих послуг, становить 15 200 грн.
Виходячи з визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України критеріїв, керуючись принципами пропорційності та справедливості, враховуючи аргументи відповідача щодо неспівмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, до 8’000,00 грн.
Таким чином, зважаючи на викладене та результат розгляду цієї адміністративної справи, за рахунок бюджетних асигнувань  ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 8605,60 грн., з яких: судовий збір у розмірі 605,60 грн.; витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу, в розмірі 8’000,00 грн. 
Керуючись статтями 132-139, 252 КАС України, суд
ухвалив:
стягнути за рахунок бюджетних асигнувань  ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь  ОСОБА_1 судові витрати в сумі 8605 (вісім тисяч шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення. Відповідно до статті 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу. 
Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;
відповідач – ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя         О.В. Попович