Справа № 581/60/26 
Провадження № 2/581/128/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
і м е н е м У к р а ї н и    

06 квітня 2026 року сел. Липова Долина
Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді Кузьмінського О.В., за участю секретаря судового засідання Самілик Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Кеш Ту Гоу» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

в с т а н о в и в :

2 лютого 2026 року представник позивача звернувся до суду з позовом, мотивувавши його тим, що 3 червня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір №1988831, за яким відповідач має заборгованість. Надалі між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» було укладено договір факторингу, згідно з яким до ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 
У зв`язку з невиконанням відповідачем свого обов`язку щодо повернення кредитних коштів на підставі укладеного кредитного договору позивач просив стягнути з відповідача виниклу заборгованість на загальну суму 6560 грн, сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу у розмірі 10500 грн.
Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області суду від 17 лютого 2026 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Ухвалою суду від 4 березня 2026 року постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника та не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Правом подачі до суду відзиву на позов не скористався.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини.
3 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №1988831 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Договір укладено в електронному форматі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За вказаним договором відповідач отримав позику у розмірі 2000 грн строком на 30 днів шляхом переказу на його банківську картку № НОМЕР_1 та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9% за кожен день користування - стандартна процентна ставка та 0,01% за кожен день користування - знижена процентна ставка. 
Відповідно до п. 1.4.1 договору кредиту стандартна процента ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до п.4.1 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.2 договору.
Згідно з пунктом 1.5. кредитного договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою - 24079,41 % річних, за зниженою ставкою - 3,71 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою - 3140 грн за зниженою ставкою 2006 грн (п. 1.6).
Відповідно до пункту 2.1. кредитного договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. 
Згідно з пунктом 2.4. кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами згідно пункту 2.1. договору.
Згідно з пунктом 3.1. кредитного договору проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Із пункту 4.2.1. вбачається, що сторони домовились, що у випадку, якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п. 4.1.1. -4.1.6. договору, за цим договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту.
Загальна кількість автопролонгацій за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період, визначений в п.1.3 Договору) (п. 4.2.5.).
Пунктом 10.9. договору передбачено, що підписуючи цей договір, клієнт підтвердив, що: перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) вказана в ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на веб-сайті; б) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування; він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», що розміщені на веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися; дані, що стосуються його особи (дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, інше), зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього договору є актуальними, правильними та відповідають дійсності (а.с. 7-13).
Додатком № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1988831 від 3 червня 2021 року є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, згідно з яким до сплати 3 липня 2021 року визначено 2006 грн, з яких 2000 грн сума кредиту, 6 грн - проценти за користування кредитом (а.с. 14).
3 червня 2021 року ОСОБА_1 підписав також паспорт споживчого кредиту, чим підтвердив те, що отримав і ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надану йому виходячи із обраних ним умов кредитування (а.с. 15-16).
Із довідки про ідентифікацію, виданою ТОВ «Лінеура Україна», вбачається, що із ОСОБА_1 , 3 червня 2021 року укладено договір № 1988831, який підписано із застосуванням одноразового ідентифікатору К278, який 3 червня 2021 року надіслано на мобільний телефон № НОМЕР_2 (а.с. 17).
Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 2000 грн підтверджується інформаційною довідкою щодо здійснення переказу грошових коштів надавачем платіжних послуг ТОВ «Універсальні платіжні рішення» на платіжну картку № НОМЕР_3 з призначенням платежу: зарахування 2000 грн на картку № НОМЕР_3 (а.с. 18).

Відповідно до інформації №20.1.0.0.0/7-260306/55388-БТ від 10 березня 2026 року, наданої АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_4 , 3 червня 2021 року на карту № НОМЕР_4 зараховано грошові кошти у сумі 2000 грн (а.с. 73-74).
24 грудня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу» було укладено договір факторингу №02-24122001, відповідно до умов якого клієнт передає, а фактор приймає права вимоги в розмірі портфеля заборгованості (а.с. 12-15).
Право вимоги переходить до фактора після підписання сторонами договору та виконання фактором вимог п. 7.2. договору (п. 6.2.3). Фактор здійснює оплату клієнту шляхом перерахування суми, що вказана в п.7.1 цього Договору, на вказаний у реквізитах до цього договору рахунок, протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати підписання сторонами цього договору. В якості ціни за придбання (відступлення) прав вимоги, фактор сплачує клієнту плату (ціна продажу) в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього Договору складає 2 770 911,15 грн (п. 7.1).
З копії платіжних доручень № 1696 від 24 грудня 2021 року, №453 та № 1697 від 28 грудня 2021 року вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу» сплатило ТОВ «Лінеура Україна» плату за відступлення права грошової вимоги згідно договору факторингу №02-24122001 від 24 грудня 2021 року на загальну суму 2 770 911,15 грн (а.с. 23-24).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №02-24122001 ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 6560 грн, з яких: 2000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4560 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 25).
ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» зверталося до відповідача з вимогою про виконання зобов`язання за кредитним договором № 1988831 від 3 червня 2021 року (а.с.27). 
Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №1988831 станом на 24 листопада 2025 року нараховано 6560 грн боргу, з яких 2000 грн - борг по тілу кредиту, 4560 грн - по процентах (а.с. 26).
При вирішенні даного спору суд виходить з наступних положень закону.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно з пунктом 12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. 
Згідно з пунктом 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини 1статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України).
Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Докази прав нового кредитора у зобов`язанні передбачені статтею 517 ЦК України, згідно якої первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Згідно зі статтями 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Висновки суду по суті спору.
Судом установлено, що на підставі укладеного кредитного договору відповідач зобов`язався повернути позику та відсотки за користування нею, однак свого зобов`язання вчасно не виконав, позику не повернув, нараховані відсотки не сплатив.
Надалі на підставі укладеного договору відступлення права вимоги право вимоги про повернення коштів, отриманих в кредит, перейшло до позивача. 
Оскільки умови кредитного договору відповідач не виконав своєчасно і належним чином, то суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно задовольнити та стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором.
Відповідач не надав доказів сплати боргу за кредитним договором ні на користь ТОВ «Лінеура Україна», ні на користь позивача по справі. 
Отже, позов підлягає задоволенню.
Розподіл судових витрат по справі.
Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір. 
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
У відповідності до частин 1 - 4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду надано: 
копію довіреності від 29 грудня 2025 року про уповноваження Пархомчука С.В. бути представником ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» у судових установах (а.с. 29), 
копію договору про надання правничої допомоги від 29 грудня 2023 року, укладеного між адвокатом Пархомчук С.В. та ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу», додаткової угоди №2 до договору про надання правничої допомоги від 29 грудня 2024 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, актом про отримання правової допомоги, яким передбачено, що вартість послуг на професійну допомогу станом на 19 лютого 2026 року становить 10500 грн, платіжною інструкцією №310784, рахунком №19.02.2026-53 від 19 лютого 2026 року (а.с. 28, 30-32, 62, 63, 65).
Беручи до уваги складність справи, яке є справою незначної складності, обсяг виконаних адвокатом робіт по підготовці позову та процесуальних документів, ціну позову та значення справи для сторін, задоволення позовних вимог, враховуючи при визначенні суми відшкодування реальність адвокатських витрат (дійсність та необхідність), розумність їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 4000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 2, 4, 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Кеш Ту Гоу» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Кеш Ту Гоу» заборгованість за кредитним договором №1988831 від 3 червня 2021 року у розмірі 6560 грн, з яких: 2000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4560 грн - заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Кеш Ту Гоу» 2662,40 грн судового збору та 4000 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте Липоводолинським районним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Липоводолинського районного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.
Позивачем рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ТОВ «ФК Кеш Ту Гоу» (м. Київ, вул. Кирилівська, 82, офіс 7, код ЄДРПОУ 42228158).
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ). 

Суддя О. В. Кузьмінський