ЄУН: 336/2636/25
Провадження №: 2/336/170/2026 
РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)
13 квітня 2026 року      м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Пустовіт В.О., за участі представника позивача Ільківа І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про витребування майна та стягнення заборгованості за лізинговими платежами, —
ВСТАНОВИВ:
АТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , вказавши, що 08.07.2021 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриваитБанк» був укладений договір фінансового лізингу автомобілю, за умовами якого лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, а саме автомобіль BMW X1, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 374000 гривень. Строк договору складає 60 місяців. Протягом дії договору відповідач мав сплачувати лізингові платежі, які включають платіж з відшкодування частини вартості предмету лізингу, винагороду за користування предметом лізингу в розмірі 14,1% річних від суми залишку невідшкодованої частини вартості предмету лізингу, платежі з відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних із страхуванням предмету лізингу. Останній лізинговий платіж відповідач здійснив 16.10.2023 року, після чого лізингові платежі не вносились, лише оплачувалась заборгованість.
23.01.2025 року позивачем було направлено відповідачеві повідомлення про розірвання договору лізингу з 20.02.2025 року, натомість відповідач заборгованість не сплатив та предмет лізингу (автомобіль) не повернув.
По суті вимог позивач просив витребувати у ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» автомобіль BMW X1, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 374000 гривень, а також стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за лізинговими платежами в розмірі 138240,61 гривень в рахунок компенсації вартості предмета лізингу та 43651,23 гривні відсотків за користування предметом лізингу, а разом 181891,84 гривню, а також судові витрати.
Ухвалою суду від 14.04.2025 року відкрите провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження
Ухвалою суду від 15.07.2025 року підготовче провадження у справі було закрите, справу призначено до розгляду.
Ухвалою суду від 01.04.2026 року судом постановлено здійснювати розгляд справи в заочному порядку, адже відповідач в судові засідання не з`являвся, про місце та час розгляду справи був сповіщений в установленому порядку як шляхом направлення повісток за зареєстрованим місцем проживання, так і шляхом розміщенням на сайті суду відповідного повідомлення у зв`язку з наявністю відомостей від ДПС України про те, що відповідач 27.03.2022 року виїхав за межі України та відтоді на територію України не повертався.
Інших заяв та клопотань сторонами не заявлялось, а судом не вирішувалось.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав на зазначених в позовній заяві умовах, додатково вказував, що відповідач звертався до банку для отримання дозволу на вивіз автомобілю за межі України, також представники банку спілкувались із ним з приводу погашення заборгованості, натомість відповідач вказав, що не бажає сплачувати заборгованість за договором.
При вивченні письмових доказів судом встановлено таке.
08.07.2021 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений договір фінансового лізингу № ZPH0A!00000023, за умовами якого лізингодавець (АТ КБ «ПриватБанк») зобов`язується набути у власність вказаний лізингоодержувачем ( ОСОБА_1 ). транспортний засіб (предмет лізингу) і надати лізингоодержувачу це майно за плату в тимчасове володіння та користування.
Предмет лізингу є власністю лізингодавця протягом усього часу дії договору
Як вказує п. 4.1 договору сплата лізингоодержувачем винагороди за користування предмето лізингу здійснюється віждповідно до п. 14.3 договору у складі лізингових платежів, при цьому винагорода розраховується на залишок невідшкодованої частини вартості предмета лізингу.
Пунктом 6.3.5 договору передбачено право лізингодавця відмовитись від договору у випадках, передбачених чинним законодавстмом України та цим договором в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингоодержувача, та/або вимагати повернення предмету лізингу у терміни, зазначені у такому повідомленні.
Статтею 14 договору визначено, що предметом лізингу є автомобіль, строк лізингу складає 60 місяців, лізингові платежі мають сплачуватись щомісячно у період з 16 по 20 число кожного місяця, у розмірі, які встановлюються графіком, та включають в себе платіж з відшкодування частини вартості предмету лізингу, винагороджу за отримане у лізинг майно в розмірі 14,1% річних від суми залишку невідшкодованої частини вартості предмета лізингу, щомісячну комісію за обслуговування операцій фінансового лізингу, разову комісію за обслуговування операцій фінансового лізингу.
Згідно із специфікацією предметом лізингу є автомобіль BMW X1, 2014 року випуску, вартістю 374000 гривень.
Як вбачається із графіку лізингоодержувач мав здійснювати оплату різними сумами.
08.07.2021 року сторонами складений акт приймання-передачі предмету лізингу.
Право власності на предмет лізингу зареєстроване за АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
20.01.2025 року АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 направлено повідомлення про подію дефолту, а саме прострочення виконання фінансових зобов`язань за договором більш ніж на 60 днів. Висунуто вимогу щодо сплати заборгованості за договором в строк до 20.02.2025 року, а також повернення предмету лізингу. Сповіщено про розірвання договору з 20.02.2025 року.
Згідно із розрахунком заборгованості станом на 28.02.2025 року ОСОБА_1 має заборгованість в загальній сумі 181891,84 гривня, з яких 138240,61 гривень залишок вартості предмету лізингу, 43651,23 гривні винагорода за користування предметом лізингу.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Ст. 806, 807 ЦК України визначено, що За договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).
До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.
До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.
Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.
Предметом договору лізингу може бути майно, визначене індивідуальними ознаками, яке відповідає критеріям основних засобів відповідно до законодавства.
Статтею 762 ЦК України передбачено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Згідно зі ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд.
У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.
Ст. 785 ЦК України передбачено обов`язок наймача у разі припинення договору найму негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
З досаджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_1 у строк, визначений договором лізингові платежі не вносив, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за договором, що у свою чергу стало підставою для розірвання договору в односторонньому порядку, а відтак і лізингодержателя виник обов`язок з повернення предмету лізингу та сплати платежів за договором лізингу.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем позовні вимоги обґрунтовані, доведені належними та допустимими доказами, що є підставою для задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, —
УХВАЛИВ:
Позов Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про витребування майна та стягнення заборгованості за лізинговими платежами задовольнити.
Витребувати у ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” транспортний засіб BMW X1, 2014 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” заборгованість за договором фінансового лізингу № ZPH0A!00000023 від 08.07.2021 року в сумі 181891,84 гривень (сто вісімдесят одна тисяча вісімсот дев`яносто одна гривня 84 коп).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” судовий збір в сумі 6670,70 гривень (шість тисяч шістсот сімдесят гривень 70 коп).
Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:
Позивач – Акціонерне товариство Комерційний банк “ПриватБанк”, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, код ЄДРПОУ 14360570.
Відповідач – ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя        О.І. Дацюк

Повний текст рішення суду складений 13 квітня 2026 року
13.04.26