ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/21822/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року (суддя Кучугурна Н.В.) у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої державі у розмірі 95221,63 грн,-
ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої державі у розмірі 95221,63 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Позивачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Зазначено, що суд мав врахувати, що за результатами службового розслідування (Наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 53 від 13.02.2023) в діях відповідача встановлено вину що виражається у грубому порушенні військової дисципліни вчиненої з прямим умислом.
Помічнику командира військової частини НОМЕР_2 з фінансово – економічної роботи – начальнику служби відповідно до Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду завдану державі» наказано утримати з молодшого сержанта ОСОБА_1 грошове забезпечення та одноразову грошову винагороду з 10.11.2022 по 13.01.2023 в сумі 95221гривень 63 копійок, зазначений факт занести до книги грошових стягнень та нарахувань.
У зв`язку з вибуттям до нового місця служби молодшого сержанта ОСОБА_1 з військової частини НОМЕР_2 , яка знаходиться на фінансовому забезпеченні ІНФОРМАЦІЯ_1 до військової частини НОМЕР_1 складено акт № 6/3/936 від 14.08.2023, відповідно до якого позивач прийняв заборгованість з відшкодування завданих державі збитків, яка на день виключення відповідача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 не погашена.
Згідно наказу № 240 від 24.09.2023 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
Сума завданих збитків державі в особі позивача, відповідачем не відшкодовувалась, наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 53 від 13.02.2023 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 527 від 29.10.2023 не оскаржувались.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, 13.02.2023 командиром військової частини НОМЕР_2 видано наказ №53 «Про результати службового розслідування».
У наказі вказано, що відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України», Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 р. за № 1503/31371, наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 13.01.2023 року №14\агд «Про призначення службового розслідування», заступником командира військової частини НОМЕР_2 з морально – психологічного забезпечення майорам ОСОБА_2 , було проведено службове розслідування за фактом самовільного залишення частини в умовах воєнного стану з 09.11.2022 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 стрільцем-помічником гранатометника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти ОСОБА_1 , з метою уточнення причин і умов, що сприяли самовільному залишенню частини, а також встановлення ступеня вини молодшого сержанта ОСОБА_1 чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
13.01.2022 від начальника медичної служби військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_3 надійшов рапорт від 14.01.2023 №189 про відсутність стрільця-помічника гранатометника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти молодшого сержанта ОСОБА_1 , який не повернувся з лікування, що призводить, до самовільного залишення частини в умовах воєнного стану даного військовослужбовця.
26.10.2022 молодшого сержанта ОСОБА_1 було направлено на лікування, перебував на лікуванні в Обл. СРЦ «Солоний лиман» де він перебував до 09.11.2022, про що свідчить виписка з медичної карти стаціонарного хворого №3286, та до цього часу в частину не з`явився.
Вина військовослужбовця: виходячи з матеріалів службового розслідування виражається у прямому умислі.
Своїми діями, військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 стрілець-гранатометник І відділення 2 взводу 1 стрілецької роти, молодший сержант ОСОБА_1 , порушив вимоги наступних нормативно-правових актів:
ч. 1, 2, 4, 6 статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до якої на військовослужбовця покладено обов`язок свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим: знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, чесно і з гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
Ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до якої про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.
Ст. 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до якої із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.
Ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до якої кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
ст. 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до якої рядовий (матрос) зобов`язаний сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України; знати посади, військові звання і прізвища своїх прямих начальників до командира з`єднання включно; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержувати правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання; зберігати державну та військову таємницю, точно, ініціативно, сумлінно виконувати накази командирів (начальників); повсякденно загартовувати себе, вдосконалювати свою фізичну підготовку; постійно бути за формою та охайно одягненим, додержувати правил особистої та громадської гігієни; досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою; охайно носити одяг і взуття, своєчасно й акуратно їх лагодити, щоденно чистити і зберігати у визначених місцях; неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї, в роботі з технікою та в інших випадках, а також додержувати правил пожежної безпеки; бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття; під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.
Ст. 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до якої військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.
Ст. 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до якої військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
ч. 1, 5 ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до якої військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції (254к/96-ВР) та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
У діях молодшого сержанта ОСОБА_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 ККУ.
Причинами та умовами, що сприяли вчиненню правопорушення, є особиста недисциплінованість та безвідповідальне відношення до обов`язків військової служби молодшого сержанта ОСОБА_1 .
Виходячи з вище викладеного та з метою недопущення подібних випадків в майбутньому, наказую:
1. За самовільне залишення частини та порушення вимог абзаців 1, 2, 4, 6 статті 11, статей 12, 14, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 2, абзацу 1, 5 ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, притягнути молодшого сержанта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, а саме винести «догану».
2. Помічнику командира військової частини НОМЕР_2 з фінансово-економічної роботи - начальнику служби відповідно до Закону України від 03.10.2019 №160-ІХ «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», утримати з молодшого сержанта ОСОБА_1 грошове забезпечення та одноразову грошову винагороду з 10.11.2022 до 13.01.2023 в сумі 95 221,63 грн (дев`яносто п`ять тисяч двісті двадцять одна грн 63 коп.) та призупинити нарахування грошове забезпечення та всіх інших виплат з 14.01.2023 до моменту повернення до військової частини, та до повного з`ясування обставин його самовільного залишення частини. Даний факт занести до книги грошових стягнень та нарахувань.
3. Помічнику командира військової частини НОМЕР_2 з фінансово-економічної роботи - начальнику служби клопотати в ІНФОРМАЦІЯ_2 , внести до книги обліку нестач ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 95 221,63 грн (дев`яносто п`ять тисяч двісті двадцять одна грн. 63 коп.) за фінансово-економічною службою.
4. Заступнику командира військової частини НОМЕР_2 по роботі з морально-психологічного забезпечення направити копію матеріалів службового розслідування до органів досудового розслідування для прийняття правового рішення протягом 10 діб з дати підписання наказу командира військової частини НОМЕР_2 про результати службового розслідування.
5. Контроль за виконанням даного наказу покласти на начальника штабу – першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 .
6. Наказ довести до особового складу в частині, що його стосується.
Згідно з актом №6/3/936 від 14.08.2023 приймання-передачі заборгованості з метою відшкодування завданих державі збитків у зв`язку з вибуттям до нового місця служби молодшого сержанта ОСОБА_1 : з військової частини (установа) НОМЕР_2 яка знаходиться на фінансовому забезпеченні ІНФОРМАЦІЯ_1 до військової частини (установа) НОМЕР_1 ; склали цей Акт про те, що перша передала, а друга прийняла заборгованість з відшкодування завданих державі збитків, яка на день виключення із списків особового складу військової частини НОМЕР_2 не погашена. Заборгованість виникла внаслідок грубого порушення військової дисципліни на суму 95 221 грн 63 коп. (дев`яносто п`ять тисяч двісті двадцять одна гривня 63 коп.) а саме:
- сума 95 221 грн 63 коп. (дев`яносто п`ять тисяч двісті двадцять одна гривня 63 коп.) - переплата у зв`язку з нарахуванням грошового забезпечення, коли військовослужбовець знаходився у самовільному залишенні частини.
Залишок заборгованості, що передається по цьому акту, становить суму 95221 грн 63 коп. (дев`яносто п`ять тисяч двісті двадцять одна гривня 63 коп.)
29.10.2023 командиром Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) був виданий наказ №527 «Про притягнення до матеріальної відповідальності», згідно з яким, притягнуто до повної матеріальної відповідальності колишнього сержанта резерву 65 запасної роти Військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_1 в рахунок відшкодування заподіяної державі шкоди на загальну суму 95221,63 грн за номенклатурою фінансово-економічної служби; начальнику фінансово-економічної служби – головному бухгалтеру Військової частини НОМЕР_1 занести суму заподіяної державі шкоди в розмірі 95221,63 грн в книгу грошових стягнень та нарахувань.
Оскільки вказана вище сума грошового забезпечення 95 221 грн 63 коп. не була відшкодована відповідачем, Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив про відсутність підстав для задоволення позову.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується. 
Відповідно до ст.2 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» №160-1X, дія цього Закону поширюється на військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, а також осіб рядового та начальницького складу правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, сил цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державного бюро розслідувань, співробітників Служби судової охорони (далі - особи).
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:
інше майно - нерухоме та рухоме державне майно (крім військового майна, закріпленого за військовою частиною, установою, організацією, закладом), майно, залучене під час мобілізації, а також грошові кошти (п.2);
матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності (п.4);
пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано (п.5).
відповідно до частини 1-3 статті 3 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.
Притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України.
Статтею 8 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» врегульовані питання проведення службового розслідування.
Посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.
У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.
Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.
Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом.
За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.
Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.
Наказ доводиться до винної особи під підпис.
У разі якщо шкоду завдано кількома особами, у наказі командира (начальника) визначаються суми, що підлягають стягненню окремо з кожної особи, з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання ними шкоди.
Відповідно до статті 26 Статуту внутрішньої служби ЗСУ передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах (ст.27 Статуту внутрішньої служби ЗСУ).
Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371, містить розділ VIII. «Особливості проведення службового розслідування за фактами завданої державі матеріальної шкоди».
1. У разі виявлення факту завдання шкоди державі командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає службове розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.
2. Під час проведення такого службового розслідування додатково необхідно з`ясувати:
наявність шкоди;
протиправну поведінку особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;
причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;
ступінь нанесення матеріальної шкоди (пошкодження, псування або втрата військового майна);
умисність чи необережність дій (бездіяльність) винної особи та обставини, за яких заподіяно шкоду.
3. До матеріалів службового розслідування долучається довідка про вартісну оцінку заподіяної шкоди за підписом начальника відповідної служби та фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини військовослужбовці несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються, зокрема, від матеріальної відповідальності за ці порушення. При цьому, у разі виявлення факту завдання шкоди державі командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає службове розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.
Як було встановлено судом першої інстанції, службове розслідування стосовно ОСОБА_1 було призначено та проведено за фактом самовільного залишення частини в умовах воєнного стану. За наслідками проведеного службового розслідування ОСОБА_1 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Як видно з наказу від 13.02.2023 №53 «Про результати службового розслідування», дисциплінарне стягнення було накладене за самовільне залишення частини та порушення вимог абзаців 1, 2, 4, 6 статті 11, статей 12, 14, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 2, абзацу 1, 5 ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
Відповідно до п.15 Розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2028 №260, грошове забезпечення, з-поміж іншого, не виплачується, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.
Згідно із наказом від 13.02.2023 №53 «Про результати службового розслідування», 26.10.2022 молодшого сержанта ОСОБА_1 було направлено на лікування, перебував на лікуванні в Обл. СРЦ «Солоний лиман», де він перебував до 09.11.2022, про що свідчить виписка з медичної карти стаціонарного хворого №3286, так до цього часу (станом на час винесення наказу) в частину не з`явився. Незважаючи на відсутність ОСОБА_1 на військовій службі, йому виплачувалось грошове забезпечення та одноразова грошова допомога з 10.11.2022 по 13.01.2023.
Відповідно до п.3 Розділу ІІ Порядку №608, службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).
Суд першої інстанції вірно врахував, що під час проведення службового розслідування за фактами завданої державі матеріальної шкоди додатково необхідно з`ясувати: наявність шкоди; протиправну поведінку особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; ступінь нанесення матеріальної шкоди (пошкодження, псування або втрата військового майна); умисність чи необережність дій (бездіяльність) винної особи та обставини, за яких заподіяно шкоду, проте матеріали службового розслідування, проведеного за фактом самовільного залишення ОСОБА_1 військової частини в умовах воєнного стану, за результатами якого ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, зазначених висновків не містять.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що доказів, які б свідчили про ініціювання та проведення службового розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб, до матеріалів справи не надано.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої державі у розмірі 95221,63 грн. залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Постанова у повному обсязі складена 22 квітня 2026 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак 

суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш