Справа № 302/196/26 Провадження № 3/302/80/26	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  18.02.2026 	  селище Міжгір`я Закарпатської області	

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі судді Пухальського С. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,
за частиною 1 статті 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), 

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2026 року близько 00 год 05 хв прикордонним нарядом «Контрольний пост» у межах контрольованого прикордонного району поблизу н. п. Торунь (територія Міжгірської селищної громади Хустського району Закарпатської області) було зупинено транспортний засіб «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 , у якому перебували двоє пасажирів – громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який раніше, 28.01.2026 року, затримувався за спробу перетину державного кордону на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В). Після цього ОСОБА_3 було запрошено для проведення повторної співбесіди з метою уточнення та перевірки мети прибуття у контрольований прикордонний район. У цей час громадянин ОСОБА_1 , не дочекавшись вказівки від перевіряючої службової особи про завершення щодо нього заходів контролю та про надання дозволу на подальший рух, здійснив різкий початок руху транспортного засобу у напрямку н. п. Міжгір`я. Надалі, у ході взаємодії із сусіднім прикордонним нарядом, було отримано інформацію про рух вищевказаного транспортного засобу у напрямку прикордонного наряду «Контрольний пост», який ніс службу поблизу н. п. Міжгір`я.
О 00 год 18 хв прикордонним нарядом «Контрольний пост» у межах контрольованого прикордонного району поблизу н. п. Міжгір`я (територія Міжгірської селищної громади Хустського району Закарпатської області) на напрямку 207 прикордонного знака зазначений транспортний засіб «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 було повторно виявлено та зупинено. У транспортному засобі перебував водій ОСОБА_1 та пасажир ОСОБА_2 . Надалі, на законні та неодноразово повторені вимоги військовослужбовця Державної прикордонної служби України – молодшого сержанта ОСОБА_4 , який виконував службові обов`язки, пов`язані з охороною державного кордону, а саме вимкнути двигун транспортного засобу та пройти до службового приміщення для оформлення адміністративно-процесуальних матеріалів, громадянин ОСОБА_1 відкрито відмовився їх виконувати та розпочав рух транспортного засобу заднім ходом. У зв`язку з цим відносно нього було застосовано спеціальний засіб – газовий балончик аерозольного типу «Терен». У подальшому громадянин ОСОБА_1 здійснив активні дії фізичного характеру щодо старшого прикордонного наряду – молодшого сержанта ОСОБА_4 , а саме штовхнув його в ділянку грудної клітини, після чого о 00 год 32 хв складом прикордонного наряду було вжито заходів щодо затримання громадянина України ОСОБА_1 .
Своїми діями громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги статті 23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 року та пункти 10, 11 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 року № 1147, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення SMS-повідомлення на номер мобільного телефону, зазначений у долученій до протоколу заяві, якою також повідомлено про розгляд справи у Міжгірському районному суді Закарпатської області.
За частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) як джерело права.
Як наголосив ЄСПЛ у рішенні «Пономарьов проти України», сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з огляду на її інформованість про судовий розгляд та відсутність відомостей щодо поважності причин неявки.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в статті 251 КУпАП.
Суд, відповідно до положень статті 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом.
Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 185-10 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею, полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог.
Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторюваних законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.
Відповідно до частини 2 статті 23 Закону України «Про державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 року законні вимоги і розпорядження військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових повноважень залучені до оперативно-службової діяльності, є обов`язковими для виконання громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, посадовими і службовими особами.
Пунктом 10 Положення про прикордонний режим передбачено, що особи, зазначені у пунктах 7 та 8 цього Положення, на вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону зобов`язані пред`являти відповідні документи, передбачені цими пунктами.
Відповідно до пункту 11 цього Положення з метою виявлення порушень законодавства з прикордонних питань, виконання завдань, пов`язаних з боротьбою з організованою злочинністю та незаконною міграцією у межах прикордонної смуги і контрольованого прикордонного району, уповноважені особи Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також члени громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону мають право відповідно до Законів України «Про Державну прикордонну службу України» та «Про дорожній рух», у разі потреби зупиняти та оглядати транспортні засоби.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 02.02.2026 року серії ЗхРУ № 339512 (а.с. 3);
- протоколом про адміністративне затримання від 02.02.2026 року (а.с. 4);
- рапортами інспекторів прикордонної служби від 02.02.2026 року (а.с. 6, 9);
- витягами з «Книги прикордонної служби» відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В), що містять результати виконання плану охорони державного кордону та список особового складу (а.с. 7, 8, 10, 11);
- переглянутими у судовому засіданні відеозаписами, з яких убачається, що працівник прикордонної служби на блокпості пропонує ОСОБА_1 , який перебуває в автомобілі, пройти для складання протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку з невиконанням ним вимог працівників прикордонної служби на попередньому блокпості. При цьому водій поводиться збуджено та конфліктно, намагається покинути місце зупинки, рухаючись транспортним засобом заднім ходом, а в подальшому, вийшовши з автомобіля на вимогу працівників прикордонної служби, проявляє агресивну поведінку та намагається штовхати працівників прикордонної служби (а.с. 16).
Надані суду докази є належними та допустимими, отримані та оформлені з дотриманням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення. Під час розгляду справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення порядку збирання чи фіксації доказів або ставили під сумнів їх достовірність. Доказів на спростування відомостей, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано. У сукупності зазначені докази підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185-10 КУпАП.
Судом установлено, що подія мала місце в межах контрольованого прикордонного району, а законні вимоги до ОСОБА_1 були висунуті уповноваженим військовослужбовцем Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону. Зокрема, молодший сержант ОСОБА_5 висував вимоги вимкнути двигун транспортного засобу та пройти до службового приміщення для оформлення адміністративно-процесуальних матеріалів. Такі вимоги є законними та ґрунтуються на положеннях ч. 2 ст. 23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», а також пунктах 10 та 11 Положення про прикордонний режим, якими визначено обов`язок осіб у контрольованому прикордонному районі виконувати законні вимоги уповноважених військовослужбовців ДПСУ.
Зміст переглянутого у судовому засіданні відеозапису узгоджується з іншими матеріалами справи та підтверджує, що ОСОБА_1 неодноразово висувалися законні вимоги військовослужбовця Державної прикордонної служби України, однак останній, усвідомлюючи їх зміст та правові підстави, відкрито відмовився їх виконувати, розпочав рух транспортного засобу заднім ходом та надалі поводився конфліктно, чим проявив злісну непокору законним вимогам військовослужбовця ДПСУ.
Вчинення правопорушення за частиною 1 статті 185-10 КУпАП тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти відсотків заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.
 
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність притягуваного не встановлено.
 
Враховуючи обставини справи, особу притягуваного, з урахуванням відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, з метою виховання особи, а також запобігання вчинення нових порушень, суд вважає необхідним притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 185-10 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню в межах санкції вказаної статті.
 
Керуючись частиною 1 статті 185-10, статтею 283, пунктом 1 частини 1 статті 284 КУпАП, 

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті185-10 КУпАП та на нього накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 гривень (одна тисяча двадцять гривень).
В разі несплати штрафу добровільно в строк протягом 15 днів з дня вручення ОСОБА_1 копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 2040,00 гривень (дві тисячі сорок гривень).
Банківські реквізити для сплати штрафу: отримувач – ГУК у Закарпатській області/Міжгірська ТГ/21081100, Код ЄДРПОУ – 37975895, Рахунок – UA208999980313020106000007423, Банк отримувач – Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету – 21081100.
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
 
Банківські реквізити для сплати судового збору: Отримувач – ГУК у м. Київ/22030106, Код ЄДРПОУ – 37993783, Рахунок – UA908999980313111256000026001, Банк отримувач – Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету – 22030106.
Постанову може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя         Пухальський С. В.