Справа № 129/3906/25 
Провадження № 33/801/334/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дєдов С. М.
Доповідач: Береговий О. Ю.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О. Ю.,
розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2026 року у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 494184 від 26 жовтня 2025 року, цього ж дня о 23:49 год., на 510 км автодороги М-30 в межах села Краснопілка Гайсинського району Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу приладу «Alcotest Drager 6810» ARAM-3564, результат тесту – 2,21‰, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постановою Гайсинського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн судового збору.
Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржує її в апеляційному порядку. Вважаючи оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, винесеною за неповного встановлення усіх обставин справи, просить її скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції підійшов формально та шаблонно до вирішення справи, жодних доказів реально не досліджував та у оскаржуваній постанові не зазначив чим сам підтверджується вина скаржника.
Також, скаржник зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що підтверджують факти руху автомобіля, його зупинки і перебування за кермом.
Крім того, на думку ОСОБА_1 його огляд на стан сп`яніння проводився з порушеннями, оскільки працівники поліції не з`ясували чи згоден він із результатом огляду та взагалі його не продемонстрували, а лише озвучили. Разом із тим, скаржник зазначає, що оскільки він не відповів, що згоден із результатом огляду це автоматично означає, що він не згоден із результатом огляду та така незгода виразилась у відмові від підписання акту огляду де зазначено, що він згоден із результатом.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Статтею 245 КУпАП визначені завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення. Це своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо підчас розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. Згідно з п. 2 ч. 8 цієї статті за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення доводиться доказами. Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
З матеріалів справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 494184 від 26 жовтня 2025 року, убачається, що цього ж дня о 23:49 год., на 510 км автодороги М-30 в межах села Краснопілка Гайсинського району Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу приладу «Alcotest Drager 6810» ARAM-3564, результат тесту – 2,21‰.
До протоколу про адміністративне правопорушення доданий відповідний чек драгера із зафіксованим результатом тесту який містить підпис ОСОБА_1 та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно із яким у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та почервоніння обличчя. Огляд проведений за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» ARAM-3564, результат огляду 2,21‰, тобто, позитивний, у графі з результатом згоден — записано «від підпису відмовився», у графі свідки огляду зазначено – відеофіксація на портативний віореєстратор №472991, №473847 (а.с. 5).
Крім того, до протоколу додане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій, дата складання - 26.10.2025 о 00:30 год., відповідно до якого огляд водія - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проводився за допомогою «Alcotest Drager 6810» ARAM-3564, під час огляду виявлено ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та почервоніння обличчя, результат огляду 2,21‰, серія адміністративного протоколу ЕПР1 №494184 (а.с. 6).
Також матеріали містять безперервний відеозапис з нагрудних камер поліцейських №472991, №473847, яким зафіксована хронологія події 26 жовтня 2025 року за участі ОСОБА_1 від моменту зупинки автомобіля та до закінчення оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.
Окрім цього, у матеріалах справи наявні: роздруківка спеціального технічного засобу Alkotest Drager 6810 ARAM-3564, відповідно до якої місце огляду - 510 км автодороги М-30 в межах села Краснопілка Гайсинського району Вінницької області, дата та час проведення огляду 26.10.2025 00:12 год., особа, що тестується –  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , результат тесту №4706 - 2,21‰, підписи поліцейського та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с. 4); рапорт поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області
Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Д. Клименка про те, що 25.10.2025 під час несення служби у складі наряду Юнкер-1010, спільно з капралом поліції Бальба А.О. близько 23год. 49хв. за адресою: Вінницька область Гайсинський район с. Краснопілка на АД М30 (Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам?янка-Луганськ-Ізварине) 510км, було помічено тз ВАЗ 21063 днз НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , моб.тел.: НОМЕР_3 , котрий керуючи покажчиком повороту відповідного напрямку перед здійсненням повороту, чим порушив п. 9.2 б ПДР України, а також, як пізніше було встановлено, не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії. Після зупинки тз та в ході спілкування з ОСОБА_1 у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп?яніння, а саме:
- запах алкоголю з порожнини рота; - почервоніння обличчя; - порушення мови.
Огляд на стан сп?яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки зі згоди водія за допомогою Alcotest Drager 6810 ARAM-3564, результат позитивний - 2,21% проміле, тест N?4706. Відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУПАП ЕПР1 494184 та винесено постанову адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП ЕНА 6016815 та за ч. 1 ст. 126 КУпАП ЕНА 6016822. Водія ОСОБА_1 було відсторонено від керування тз. Транспортний засіб залишено на місці зупинки без порушень ПДР України.
Велась безперервна відеофіксація на портативні відеореєстратори №472991 та
№473847 (а.с.8).
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення цілком доведена матеріалами справи, а саме наявними у ній доказами.
За викладених фактичних та об`єктивних обставин у справі з висновком судді суду першої інстанції належить погодитися; у діях ОСОБА_1 дійсно наявний склад правопорушення, його правильно та обґрунтовано визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП особа несе відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водія, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2, 4, 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; вира жене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться поліцейським згідно із вимогами згаданої Інструкції з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю у крові ( пункт сьомий розділу ІІ Інструкції).
Відповідно до п. 10 розділу ІІ Інструкції результати проведеного поліцейським огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку встановлення стану сп`яніння результати проведеного поліцейським огляду зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування його показників на папері, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Як слідує із матеріалів цієї адміністративної справи, огляд ОСОБА_1 за його згоди проведений на місці зупинки за допомогою газоаналізатора. Результат огляду встановлений у 2,21‰, тобто, з очевидним значним перевищенням допустимого цифрового показника.
Крім того, у відповідності до норм ст. 266 КУпАП під час проведення огляду застосовувалися технічні засоби відеозапису, що також свідчить про належне фіксування події та огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. Із наявного відеозапису безумовно убачається, що ОСОБА_1 були оголошені виявлені поліцейським ознаки сп`яніння у зв`язку із чим запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що водій погодився, хоча і намагався уникнути проведення такого огляду. Під час проведення тесту ОСОБА_1 не вказував про порушення цілісності упаковки приладу «Драгер» 6810 або про некоректну його роботу та жодним чином не заперечував виявлених результатів огляду.
Як убачається із відеозапису №473847 на 23:53 хв. поліцейським продемонстровано та озвучено ОСОБА_1 результат огляду, який відобразився на дисплеї газоаналізатора та у подальшому йому надано копії постанов про адміністративні правопорушення складені за результатами порушення ним ПДР, зокрема за перетин суцільної смуги, за керування транспортним засобом без водійського посвідчення та копію протоколу про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, де також зазначені результати огляду на стан сп`яніння.
Крім того, із доданих до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів убачається, що під час спілкування із поліцейськими ОСОБА_1 жодним чином не заперечував факту керування автомобілем «ВАЗ 21063» та вчинені ним порушення ПДР, а лише просив поліцейських не здійснювати його огляд на стан сп`яніння та у подальшому не складати адміністративних матеріалів за зазначене адміністративне правопорушення.
За викладених обставин неможливо належним чином спростувати зафіксований в установленому порядку факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, як і немає неможливості заперечити належним чином зафіксованих результатів проведення огляду на стан сп`яніння, що вказує на наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Ураховуючи наведене апеляційний суд відхиляє як безпідставні та помилкові доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів, що підтверджують факт руху автомобіля, факт його зупинки та факт його перебування за кермом.
Щодо посилань скаржника на відсутність його згоди із результатами огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд зазначає таке.
Згідно вимог ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Так згідно з пунктом 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п.7 Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Отже, із зазначеного висновується, що лише у випадку незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, водію надано право пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Тобто, зазначена норма вказує на необхідність вираження особою незгоди із результатами огляду. Натомість, як убачається із долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів з портативних відеореєстраторів поліцейських, ОСОБА_1 жодних заперечень та незгоди із результатом огляду не виражав. 
Ураховуючи наведене, апеляційний суд оцінює такі доводи апеляційної скарги як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Також, оскаржуючи постанову суду першої інстанції скаржник вказує, що суд першої інстанції формально та шаблонно підійшов до вирішення справи, жодних доказів реально не досліджував та у оскаржуваній постанові не зазначив чим саме підтверджується вина скаржника.
Суд вважає такі посилання необґрунтованими, оскільки докази у справі у їх сукупності та логічній послідовності повністю доводять вину  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, з чого і виходив місцевий суд приймаючи оскаржувану постанову, яка ґрунтується на доказах у справі.
Поряд з цим, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином,  ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Інші доводи апеляційної скарги носять формальний характер та на увагу не заслуговують.
При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Врахувавши вказані обставини суд призначив  ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.
Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.
З огляду на викладене апеляційний суд не знаходить законних, ґрунтовних та об`єктивних підстав для скасування правильної, належно умотивованої та справедливої постанови Гайсинського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2026 року справі про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду О. Ю. Береговий