Справа № 161/1173/26  Провадження №33/802/206/26 	Головуючий у 1 інстанції:Черняк В. В. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року         місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Карпука А.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, та на підставі ст.36 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Також стягнуто з  ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 13.01.2026 о 17:28 год. у м. Луцьку по вул. Воїнів-афганців 7, керуючи транспортним засобом Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення із зустрічним ТЗ KIA EYG, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Такі дії кваліфіковані поліцейським, як порушення п. 13.3 ПДР, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.
Він же, за вказаною адресою, керуючи ТЗ Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 , залишив місце ДТП, до якої був причетний до приїзду працівників поліції. Такі дії кваліфіковані поліцейським, як порушення п. 2.10 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність ст.122-4 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі захисник Карпук А.С., не оспорюючи вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, вважає постанову судді в частині накладеного адміністративного стягнення необґрунтованою. Посилається на те, що ОСОБА_1 він не заперечував своєї вини у вчиненні ДТП, а також що залишення місце ДТП, однак був переконаний що транспортні засоби не отримали ушкоджень, а тому суд безпідставно вказав в судовому рішення про невизнання ним вини. Вказує на те, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи, хворіє на тяжку хворобу, працю, за місцем роботи характеризується позитивно, відшкодував потерпілому шкоду. Просить постанову судді в частині накладеного стягнення змінити, застосувавши до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 гривень.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили пом`якшити накладене на ОСОБА_1 стягнення, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався не в повній мірі.
Висновки судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.
Так, під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 вину у вчинених правопорушеннях визнав повністю, щиро розкаявся, просив постанову судді в частині накладеного стягнення змінити, наклавши стягнення не пов`язане з позбавленням права керування. Також зазначив, що в суді першої інстанції він визнав факт ДТП, а також те, що він покинув місце пригоду, ознак зробив це, оскільки після огляду транспортного засобу не виявив механічних пошкоджень. Вказав, що повністю відшкодував потерпілому завдані збитки. 
Отже, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП не оспорюється, а тому висновок судді в цій частині апеляційним судом не перевіряється.
Разом з тим, є слушними доводи ОСОБА_1 та його захисника про незаконність постанови судді в частині накладеного стягнення.
Так, при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком, місцевим судом, в порушення вимог ст.33 КУпАП, належним чином не були враховані характер та обставини вчинених правопорушень, дані про особу порушника, його сімейний стан, а також обставини, що пом`якшують відповідальність за вчинені адміністративні правопорушення.
Крім того, приймаючи рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, судом не було враховано, що відповідно до вимог ст.30 КУпАП адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами застосовується до правопорушника за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом. Проте цих обставин під час розгляду даної справи в суді першої інстанції встановлено не було.
Крім того, під час розгляду справи апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи (а.с.21 зворот), працює, за місцем роботи характеризується позитивно, що стверджується характеристикою директора ТОВ «Преміум-Тракс Луцьк ЛТД» (а.с.20).
Крім того, згідно розписки потерпілого ОСОБА_2 від 21 січня 2026 року, останній отримав від ОСОБА_1 відшкодування за ДТП в повному розмірі, претензій до нього немає (а.с.21).
Таким чином, фактично відразу після ДТП, до початку розгляду справи місцевим судом, ОСОБА_1 відшкодував заподіяну потерпілому шкоду.
Отже, враховуючи характер вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, обставин його вчинення, зокрема незначне пошкодження транспортних засобів, відсутність у потерпілого претензій до ОСОБА_1 , особу винного, те що він працює, за місцем роботи характеризується позитивно, є особою з інвалідністю ІІ групи, хворіє на тяжку хворобу, під час розгляду справи апеляційним судом повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, апеляційний суд вважає можливим змінити вид адміністративного стягнення, накладений судом першої інстанції, на штраф.
На переконання суду апеляційної інстанції таке стягнення буде достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
В решті постанову судді слід залишити без змін. 
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
II О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника Карпука А.С. – задовольнити.
Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1 в частині накладеного адміністративного стягнення – змінити.
Накласти на  ОСОБА_1  на підставі ч.2 ст.36 КУпАП за ст.ст.122-4, 124 КУпАП адміністративне стягнення в межах санкції ст.122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень
В решті постанову судді залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського апеляційного суду   В.П. Денісов