Справа № 496/1170/26
Провадження № 1-кс/496/221/26

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2026 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді – ОСОБА_1 , 
за участю секретаря – ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026163250000052 від 06.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся із клопотанням, яке погоджено з прокурором Біляївської окружної прокуратури, в якому просить накласти арешт із забороною відчуження та користування на тимчасово вилучене майно, а саме: сокиру, яка була вилучена в ході слідчого експерименту 09.02.2026 за адресою: АДРЕСА_1 .
Своє клопотання слідчий мотивує тим, що в провадженні СВ ВП № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12026163250000052 від 06.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.02.2026 до чергової частини ВП № 2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який просить вжити заходи до невстановленої особи, яка 06.02.2026, приблизно о 00:20 годин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, шляхом підпалу пошкодила його транспортний засіб, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, а саме автомобіль марки «ВАЗ 210430-20 ЗНГ» зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 . Сума матеріального збитку встановлюється. Так, 09.02.2026 слідчим під час проведення слідчого експеримента за адресою: АДРЕСА_1 (за участю підозрюваного ОСОБА_6 ) було виявлено та вилучено сокиру (упакована до сейф-пакету № NPU6138514), за допомогою якої підозрюваний розбив скло автомобіля. Власником тимчасово вилученого майна (сокири) є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. У зв?язку із тим, що під час проведення слідчого експерименту від 09.02.2026 року вилучались речі, які мають значення для кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням. 
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, однак на адресу суду надійшла заява слідчого в якій остання просила розглянути клопотання без участі слідчого та прокурора.
Їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.
Також, було повідомлено про виклик до судового засідання ОСОБА_6 останній до судового засідання не з`явився, однак на адресу суду надав заяву в якій просив розглянути клопотання про арешт майна без його участі.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України.
Вивчивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій. гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України.
Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положенням ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом першим частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою , внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до постанови про визнання речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 10.02.2026 року, сокиру яка була упакована до сейф-пакету № NPU6138514, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №12026163250000052 від 06.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.
Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що воно відповідає вимогам ст. 170 КПК України, знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, тому підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене та те, що в ході досудового розслідування необхідно вжити певні заходи щодо всебічного, повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а також з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, втрати, знищення, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність накладення арешту на вище зазначене майно та речі, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 12026163250000052.
Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя ,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026163250000052 від 06.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України - задовольнити.
Накласти арешт із забороною відчуження та користування на тимчасово вилучене майно, а саме: сокиру, яка була вилучена в ході слідчого експерименту 09.02.2026 за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалу допустити до негайного виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1