Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області 

справа № 215/2518/25
номер провадження 2/215/312/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
у складі:
головуючого судді   - Дудікова А.В., 
при секретарі   - Болдирєвій А.О.
згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу № 215/2518/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, 
встановив
Описова частина 
У квітні 2025 року представник ТОВ «ВІН ФІНАНС» звернувся через підсистему електронний суд із вказаною позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 07.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №L6962630.
01.07.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») було укладено Договір відступлення права вимоги №01072019, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» відступило на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №L6962630 від 07.11.2018. 
25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ЄДРПОУ 38750239) протоколом № 1706 було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС» (ЄДРПОУ 38750239). Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання Протоколу № 1706 від 25.07.2024 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів Товариства.
Всупереч умов кредитного договору відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів і комісії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед новим кредитором ТОВ «ВІН ФІНАНС» в сумі 29 355,01 грн, з яких: заборгованість за кредитним договором № L6962630 від 07.11.2018 року - 18600,00 грн. ( яка складається: 8700,00 грн - тіло кредиту; 1200,00 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4350,00 грн - штрафи; 4350,00 грн комісія); сума збитків з урахуванням 3% річних - 1672,47 грн; сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань - 9082,54 грн.
Враховуючи викладене представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 29 355,01 грн, судові витрати, пов`язані з розглядом справи та витрати на професійну правничу допомогу.
Крім того, представник позивача просить поновити строк позовної даності, посилаючись на судову практику та пп.п. 12 «Прикінцевих положень» ЦК України. 
Ухвалою суду від 21.04.2025 справу прийнято до провадження суддею Дудіковим А.В., визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 20.05.2025.
15.05.2025 відповідач подав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи.
20.05.2025 представник відповідача направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи.
20.05.2025 задоволено клопотання представника відповідача, розгляд справи відкладено за на 17.06.2025.
17.06.2025 розгляд справи відкладено на 18.09.2025, у зв`язку з відпусткою судді.
10.09.2025 представником позивача через підсистему «Електронний суд» до суду подано клопотання про витребування у АТ «ТАСКОМБАНК» доказів, а саме: чи є номер телефону НОМЕР_1 фінансовим номером телефону за рахунком, що належить гр. ОСОБА_1 ; про перерахування 8700 грн на рахунок, що належить ОСОБА_1 через транзакцію: 07.11.2018 - 8700 грн.
17.09.2025 представником відповідача через підсистему «Електронний суд» до суду подано клопотання про витребування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» доказів, а саме: виписку про рух коштів по картковому рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), до якого прив`язана банківська картка Mastercard № НОМЕР_3 ; виписку по рухунку за період з 01 серпня листопада 2018 року по 31 березня 2019 року включно. 
17.09.2025 представником відповідача через підсистему «Електронний суд» до суду подано відзив на позовну заяву, яким зазначив, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню оскільки сплив строк позовної давності. Згідно з документами, наданими самим Позивачем (зокрема, «Виписка з рахунку»), кінцевий строк повернення кредитних коштів з урахуванням усіх пролонгацій сплив 13 лютого 2019 року. Отже, перебіг трирічного строку позовної давності розпочався наступного дня - 14 лютого 2019 року і, відповідно, закінчився 14 лютого 2022 року. Позовну заяву було подано до суду лише у квітні 2025 року, тобто зі спливом більше трьох років після закінчення строку позовної давності. Також не погоджується з розрахунком інфляційних втрат та 3% річних від загальної суми 18 600,00 грн, до якої включено штрафи та комісії (8 700,00 грн). Вимоги про стягнення штрафу та комісії є вимогами про стягнення неустойки. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 258 ЦК України, до таких вимог застосовується спеціальна позовна давність в один рік. Цей строк сплив ще у 2020 році. Відповідач наполягає, що всі зобов`язання за кредитним договором № 16962630 були ним виконані належним чином та у встановлені строки. Зважаючи на втрату первинних платіжних документів, Відповідачем подано окремі клопотання про витребування доказів з банківських установ для підтвердження факту оплати. Просив суд застосувати наслідки спливу позовної давності до позовних вимог ТОВ «ВІН ФІНАНС»; у задоволенні позову ТОВ «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі; стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним судові витрати.
Ухвалою суду від 18.09.2025 задоволені клопотання представників позивача та відповідача та витребувано докази, розгляд справи відкладено на 30.10.2025.
09.10.2025 на виконання ухвали суду від АТ «ТАСКОМБАНК» надійшов лист №6019/47.7.-БТ від 02.10.2025. 
10.10.2025 на виконання ухвали суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшов лист № 20.1.0.0.0/7-250926/57144-БТ від 02.10.2025 та надано виписку за договором №б/н за період 01.08.2018 - 31.03.2019.
30.10.2025 представником відповідача через підсистему «Електронний суд» до суду подано клопотання про витребування у ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО» доказів, а саме: повний та детальний реєстр (виписку) усіх без винятку платежів, отриманих від ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у рахунок погашення кредитного договору № L6962630 від 07.11.2018 року, із зазначенням точної дати, часу та суми кожної транзакції; способу надходження коштів (внесення готівки через термінал, переказ з картки, інше); призначення кожного платежу (як він був зарахований системою: в рахунок тіла, відсотків, комісій, штрафів). Детальний розрахунок заборгованості станом на 01.07.2019 (дату відступлення права вимоги), який би пояснював, як були зараховані вже підтверджені платежі на загальну суму 4 438,00 грн, та яка сума боргу була фактично передана ТОВ «ВІН ФІНАНС».
Ухвалою суду від 30.10.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, розгляд справи відкладено на 20.11.2025.
20.11.2025 розгляд справи відкладено на 17.12.2025 у зв`язку з ненадходженням витребуваних матеріалів.
17.12.2025 справу знято з розгляду у зв`язку з відсутністю електропостачання, розгляд справи призначений на 20.01.2026.
17.12.2025 на виконання ухвали суду позивачем подана заява, якою зазначено, що, кредитний договір №? L6962630 (AG7102039) від 07.11.2018 укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». В інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» присвоєно номер договору - № ? НОМЕР_4 (L6962630), який зазначено в документах (на сайті) кредитора. Це та інші дані щодо кредитного договору зазначено у «довідці про ідентифікацію» особи позичальника, яка передана разом з іншими документами до ТОВ «ВІН ФІНАНС» на підставі договору про відступлення прав вимоги. Розрахунок заборгованості або довідка, за тілом кредиту, відсотками та ін. не є складовою кредитної справи, а формується окремо відповідальною особою банку за допомогою ліцензованого програмного забезпечення, що здійснює нарахування заборгованості по сплаті тіла кредиту, нарахуванню відсотків та пені, а також його детального розрахунку з формулою її формування. Тобто, це документ, створюється у процесі діяльності банку та займає певний проміжок часу. Договір факторингу не передбачає формування таких розрахунків та не передбачає передачу програмного забезпечення, що здійснює таке нарахування. Відповідно Товариство не має доступу до додаткової документації, внутрішніх сервісів або облікових систем ТОВ «Фінансова Компанія «Дінеро», а отже, може оперувати лише тими документами та відомостями, які були нам передані. Заборгованість відповідача за договором № L6962630 (AG7102039) від 07.11.2018 року розрахована станом дату укладання до договору факторингу № 01072019 між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та зафіксована у реєстрі боржників від 30.10.2019 до Договору відступлення прав вимоги №?01072019 від 01.07.2019, де і зазначені суми заборгованості (витяг з реєстру додано до позовної заяви). У випадку відступлення права вимоги вже за існуючою заборгованістю Фактор, відповідно до умов договору факторингу, не має право нарахувати відсотки, комісію, неустойку що передбачені умовами кредитного договору. Розрахунок виконувався уповноваженими працівниками ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» з урахуванням умов договору на основі зарахованих на розрахунковий рахунок сум та за допомогою ліцензованого програмного забезпечення, як визначено чинним законодавством України (ст. 534 ЦК України). Оскільки договір є двосторонній - то доступ до даних по розрахунковому рахунку (банківських виписок) є у банку та відповідача, що передбачено умовами договору.
20.01.2026 справу знято з розгляду у зв`язку з відсутністю електропостачання, розгляд справи призначений на 11.03.2026.
Представник позивача у судове засідання призначене на 11.03.2026 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 
Відповідач та представник відповідача в судове засідання призначене на 11.03.2026 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином Представник позивача подав відзив на позовну заяву (а.с.90-92).
Мотивувальна частина
Мотиви, якими керується суд першої інстанції та застосовані норми права
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч. 1 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останні належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст. 247 ЦПК України.
Згідно з ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 07.11.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» (далі первісний кредитор) та  ОСОБА_1  укладено договір кредитної лінії №L6962630 (№AG7102039) та додаткові угоди №АМ8091698 від 07.11.2018 до спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії №AG7102039(а.с. 38,41,42,43).
Відповідно до договору, відповідачу встановлений кредитний ліміт в сумі 8750 грн, сума кредиту 8700 грн, відсоткова ставка в день 0,65%, комісія за підготовку та направлення документів/повідомлень у зв`язку з простроченою заборгованістю становить 130,50 грн в день. Загальна вартість кредиту відповідно до спеціальних умов - 10 397 грн; реальна річна відсоткова ставка - 234%. Додатковими угодами встановлені дати повного погашення, а саме: 07.12.2018, 14.12.2018, 13.01.2019, 13.02.2019. 
Як вбачається зі змісту підписаних Спеціальних умов, вони створені на основі заяви позичальника, яка була подана через особистий кабінет на порталі та відповідно до оцінки кредитоспроможності (платоспроможності) позичальника на власний розсуд кредитодавця. Позичальник прочитав, оцінив та прийняв умови користування порталом, політику конфеденційності, паспорт споживчого кредиту, загальні умови договору кредитної лінії та пропозицію кредитора щодо Спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії, що були надані позичальнику через особистий кабінет на Порталі (п.п.1.1,1.2. спеціальних умов).
Порядок укладання кредитного договору з ТОВ ФК «Дінеро» за допомогою дистанційних засобів врегульовано розділом «2» Загальних умов договору кредитної лінії (а.с.39-40).
Зокрема, п.2.1.1 Загальних умов визначено, що на Порталі Позичальник повинен заповнити Заяву шляхом введення необхідної Суми Кредиту та Терміну оплати, а також надати (завантажити) інші дані та документи, що вимагаються. Також, якщо буде використовуватися електронний платіж, посилання на постачальника таких послуг повинно відкриватися у полі, в якому Позичальник повинен ввести реквізити своєї платіжної картки. Після заповнення вищезазначеної Заяви: 2.1.1.1. Позичальник створює Особистий кабінет на Порталі, шляхом виконання вказівок, викладених на Порталі; 2.1.1.2. Позичальнику надається пропозиція Кредитодавця Спеціальних умов Кредиту на основі інформації, наданої в Заяві (надалі іменується як «Пропозиція»). Якщо Позичальник під час обробки заяви змінив інформацію, надану в Заяві (наприклад, запитувану суму), нова Пропозиція буде надана на основі нововведених умов. За запитом Позичальника Кредитодавець повинен надати Позичальнику Пропозицію в паперовому вигляді чи на іншому довговічному носії. Позичальник має право проаналізувати Пропозицію та порівняти її з пропозиціями конкурентів; 2.1.1.3. натискаючи кнопку «Прийняти», Позичальник підтверджує надання Кредитодавцю згоди на (i) використання персональних даних Позичальника для ідентифікації Позичальника, для оцінки кредитоспроможності (платоспроможності) Позичальника та для виконання Договору відповідно до Політики конфіденційності; (ii) використання Порталу відповідно до Умов користування Порталом; (iii) встановлення договірних відносин з Кредитодавцем, як передбачається Договором, та (iv) складення Договору; 2.1.2. код підтвердження (надалі іменується як «Код підтвердження») буде надіслано Кредитодавцем на Номер телефону Позичальника. Шляхом введення Коду підтвердження Позичальник підписує та приймає Пропозицію та підтверджує укладення Договору на основі Загальних умов Кредиту.
Відповідно до п. 6.5, п. 6.5.1 загальних положень договору кредитної лінії позичальник з цим погоджується, що кредитодавець має право на уступку прав, претензій та/або зобов`язань, що виникають з цього договору, будь-яким третім особам (надалі іменуються як «Правонаступники») у тому числі з метою стягнення боргів. 
Кредитний договір між кредитодавцем та позичальником було укладено в електронній формі, у відповідності до наведених вище Загальних умов та положень Закону України «Про електронну комерцію», шляхом накладення електронного цифрового підпису.
07.11.2018 ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання кредитодавцем кредитних коштів відповідачу. Сторони погодили суму кредиту - 8750 грн, строк кредитування -короткостроковий кредит з терміном оплати від 7 до 30 днів, мета отримання кредиту - споживчі цілі, спосіб надання кредиту - безготівковим шляхом, процентна ставка в день - 0,65%, 234% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 10 397 грн (а.с.41-зв.бік 41).
Товариство свої зобов`язання за договором виконало, надавши 07.11.2018 відповідачу кредит у розмірі 8 700 грн шляхом зарахування коштів на картку ОСОБА_1 № НОМЕР_3 , що також підтверджується випискою з рахунку, надану АТ КБ «ПриватБанк» за період 01.08.2018- 31.03.2019 рр (а.с.114, 118).
Отримання грошових коштів у розмірі 8 700 грн відповідачем не заперечується. 
Відповідачем, в рахунок погашення заборгованості за договором було сплачено 497 грн заборгованості за процентами. 
Відповідач, всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед позивачем не виконав, чим порушив умови кредитного договору.
Представник відповідача в заяві від 17.09.2025 просив суд застосувати наслідки спливу позовної давності до позовних вимог позивача та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Щодо строку позовної давності, суд зазначає наступне.
Строк позовної давності, визначений статтею 257 Цивільного кодексу України, був продовжений на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Згідно з п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції Закону № 3450-IX від 08.11.2023 у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Прикінцеві та перехідні положення ЦК України були доповнені зазначеним пунктом 19 згідно із Законом № 2120-IX від 15.03.2022.
Законом України «Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» № 4434-IX від 14.05.2025 пункт 19 виключено; визначено, що вказаний Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування. Набрав він чинності 04.09.2025. Відповідно, 04.09.2025 слід вважати датою, до якої було зупинено перебіг позовної давності.
Враховуючи зазначене, загалом перебіг позовної давності (у зв`язку з карантином та воєнним станом) був продовжений (на період дії карантину), та зупинений (на період дії воєнного стану) протягом загального періоду з 12.03.2020 до 03.09.2025.
Позивач звернувся до суду з позовом 10.04.2025, із заявленою позовною вимогою про стягнення заборгованості, яка утворилася за кредитним договором від 07.11.2018, тобто в період зупинення перебігу позовної давності.
Враховуючи початок дії карантину з 12.03.2020, та час звернення до суду з позовом 10.04.2025, суд приходить до висновку, що строк позовної давності на момент звернення позивача до суду не сплив, тому суд не бере до уваги доводи представника відповідача щодо пропуску строку позовної давності.
01.07.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги № 01072019, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі, за договором кредитної лінії № L6962630 за яким ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора відносно відповідача (а.с.18-23)
Відповідно до Реєстру прав вимог №0107.2019 від 01.07.2019 - ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право вимоги заборгованостей до Боржників, в тому числі до відповідача ОСОБА_1 в сумі 18 600,00 грн, що складається із: 8 700 грн заборгованості за основною сумою боргу; 1 200 грн заборгованості за процентами; 8 700 грн заборгованості по штрафам (а.с. 16-17). 
Згідно з детальним розрахунком ТОВ «ДІНЕРО» загальний розмір заборгованості станом на 01.07.2019 становив 18 600 грн та складався з: тіла кредиту в розмірі 8 700 грн, заборгованість по відсоткам 1200 грн, штрафом 4 350 грн, комісії 4 350 грн (а.с.12-14).
З розрахунку вбачається, що проценти нараховані первісним кредитором в межах строку кредитування за період з 07.11.2018 по 07.12.2018.
25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ЄДРПОУ 38750239) протоколом № 1706 було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС» (ЄДРПОУ 38750239). Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання Протоколу № 1706 від 25.07.2024 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів Товариства. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань № 140801500422 від 26.07.2024 назва за ЄДРПОУ 38750239 зареєстровано ТОВ «ВІН ФІНАНС» (а.с.9,15).
Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» (далі Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Як видно з матеріалів справи договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Зі змісту договору встановлено, що позичальник при його оформленні зазначила свої персональні дані, зокрема ідентифікаційний номер платника податків, паспортні дані, місце проживання, електронну адресу.
Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі ОСОБА_2 для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно положень ч. 1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (що відповідає належному виконанню відповідно до ст. 516 ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Судом встановлено, що ТОВ «ВІН ФІНАНС» має право вимоги до ОСОБА_1 на підставі укладеного договору відступлення права вимоги № 01072019 від 01.07.2019.
За змістом ст. 509, ч. 3 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості та виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з положеннями ст.ст. 598, 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги..
Згідно з наданим розрахунком заборгованості на 01.07.2019 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «ДІНЕРО» складала 18 600 грн, яка складається з: тіла кредиту в розмірі 8 700 грн, заборгованість по відсоткам 1200 грн, штрафом 4 350 грн, комісії 4 350 грн.
10.10.2025 на адресу суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшов лист № 20.1.0.0.0/7-250926/57144-БТ від 02.10.2025, яким встановлено, що на ім?я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 (IBAN НОМЕР_5 ) та надано виписку по рахунку за період 01-08-2018 - 31-03-2019 - pp, з якої вбачається, що 07.11.2018 відповідачу на зазначену вище картку були зараховані грошові кошти в сумі 8 700 грн.
Судом встановлено, що ТОВ «ФК» ДІНЕРО» виконав свої зобов`язання за Договором, надавши ОСОБА_1 кредит у встановленому Договором розмірі, а відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку. 
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно повернув вказаний борг в повному обсязі, контррозрахунок заборгованості відповідачем не надано.
Стороною позивача належними та допустимими доказами доведено факт укладення кредитного договору між ТОВ «ФК «ДІНЕРО» та ОСОБА_1 , факт відступлення права вимоги ТОВ «ВІН ФІНАНС» протилежного суду не доведено.
Разом з тим, доказів з чого та на якій підставі нараховані штрафи - 4375,00 грн. та комісія 4375,00 грн. в матеріалах справи немає, а тому ця сума задоволенню не підлягає.
Щодо позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за порушення виконання зобов`язання суд зазначає наступне.
Відповідно до положень ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Так, згідно наданого позивачем розрахунку: 3% річних склали 1672,47 грн, а збитки від інфляції 9082,54 грн.
Проте, враховуючи те, що судом встановлено, що сума заборгованості за тілом кредиту, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 9 900 грн (тіла кредиту в розмірі 8 700 грн, заборгованість по відсоткам 1200 грн), то і розмір стягнень, передбачених положеннями ст.625 ЦК України також підлягає перерахунку.
Отже, загальна сума заборгованості становить 15 623,59 грн. (8700,00 тіло +1200 відсотки +4834,22 інфляційні витрати + 889,37 три % річних).
Представник відповідача заперечуючи проти позовних вимог, доказів які б підтверджували сплату повністю або частково кредиту, зокрема перерахування цих коштів на рахунок Товариства, суду не надано, хоча це є його процесуальним обов`язком (статті 12, 81 ЦПК України). Відповідачем контррозрахункок заборгованості за кредитним договором не надано. 
Висновки за результатом розгляду позовної заяви
З урахуванням вищевикладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності та приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_1 не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за Договором № L6962630 (AG7102039) від 07.11.2018  ні перед первісним кредитором, ні перед дійсним після відступлення прав вимоги, та не повернув кредитні кошти протягом строків, обумовлених сторонами при укладенні договору, тим самим допустив істотне порушення виконання своїх кредитно-договірних зобов`язань, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність їх часткового задоволення. З відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за вищевказаним договором у розмірі 15 623,59 грн, яка складається з: 8 700 грн -заборгованість за основною сумою боргу; 1 200 грн - заборгованість по відсоткам; 4834,22 грн - інфляційні витрати та 889,37 грн -три % річних.
Щодо судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до платіжної інструкції №L6962630 від 07.02.2025 позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 2 422,40 грн (а.с. 8). 
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1 293,56 грн (коефіцієнт задоволених вимог 0,534).
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 14, 76-81, 89, 133, 137, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272, 274, 279, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
у х в а л и в
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості,- задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» заборгованість за договором кредитної лінії №L6962630 від 07.11.2018 укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» та ОСОБА_1 . у розмірі 15 623,59 грн (п`ятнадцять тисяч шістсот двадцять три гривні 59 коп.), яка складається з: 8 700 грн заборгованості за основною сумою боргу; 1 200 грн заборгованості по відсоткам; 4834,22 грн інфляційних витрат та 889,37 грн -три % річних.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС»  у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 293,56 грн (одна тисяча двісті дев`яносто три гривні 56 коп.).
В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», код ЄДРПОУ 38750239, місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 18 березня 2026 року.

Суддя