Дата документу 24.04.2026	Справа № 554/12846/25	
 	Провадження № 1-кп/554/574/2026	

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«24» квітня 2026 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження №12025175420000222 від 28.04.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Пирятин, Полтавської області, громадянки України, з неповною вищою освітою, заміжньої, перебуває у декретній відпустці, маючої на утриманні 4 малолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, 
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,
за участю прокурора – ОСОБА_4 ,
потерпілої – ОСОБА_5 ,
обвинуваченої – ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

І. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ ВИЗНАНЕ СУДОМ ДОВЕДЕНИМ

11.03.2025 року, близько 17:08 години,   ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік магазину "Рибний Маркет", що знаходиться за адресою: м. Полтава вул. Європейська, 66, діючи з прямим умислом та корисливою метою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом зловживання довірою   ОСОБА_5 , під приводом заробітку, а саме продажу собак, заволоділа грошовими коштами у сумі 500 доларів США, які заздалегідь не мала наміру повертати. Будучи введеною в оману щодо доброчесних намірів ОСОБА_3 , ОСОБА_5 добровільно передала належні їй кошти, а ОСОБА_3 , в свою чергу, взяла та не повернула їх потерпілій, розпорядившись вказаними коштами на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_3 спричинила ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 500 доларів США.

ІІ. ПРАВОВА КВАЛІФІКАЦІЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ

Дії обвинуваченої ОСОБА_3  під час досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння грошовими коштами, шляхом зловживання довірою (шахрайство).

ІІІ. ПОЗИЦІЯ ОБВИНУВАЧЕНОЇ

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинувачені визнала повністю, фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті повністю підтвердила, кваліфікацію кримінального правопорушення не оспорює. Суду пояснила, що дійсно 11.03.2025 року вона неподалік магазину "Рибний Маркет" в м.Полтава, під приводом заробітку, а саме продажу собак, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 у сумі 500 доларів США, які не мала наміру повертати. В скоєному щиро розкаюється, просить вибачення у потерпілої, їй дуже соромно за вчинене, сьогодні повернула потерпілій 2000 грн., ще частину коштів поверне 30.04.2026. Зробила відповідні висновки, просить суворо не карати. 

ІV. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН

У зв`язку з тим, що обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою провину, щиросердно розкаялася у скоєному, не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення та його правову кваліфікацію, правильно розуміє зміст обставин кримінального провадження, немає сумнівів у добровільності та істинності її позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а тому, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, суд обмежився тільки допитом обвинуваченої, а також дослідженням матеріалів, що характеризують обвинувачену. Інші докази по справі не досліджувались.

V. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. 

Так, обвинувачена ОСОБА_3 раніше не судима, вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю.

Також обвинувачена щиросердно розкаялася у скоєному, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, частково відшкодувала потерпілій завдану шкоду, що визнається судом обставинами, що пом`якшують її покарання. 

Крім цього, суд враховує сімейний стан обвинуваченої, яка має на утриманні чотирьох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра обвинувачена не перебуває.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку скоєного нею діяння, його обставини та наслідки, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, особу винної, обставини, що пом`якшують її покарання та відсутність обставин, що обтяжують її покарання, а також, той факт, що особі повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, тому суд прийшов до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3  може бути призначено покарання, в межах санкції статті, у виді пробаційного нагляду.

За глибоким переконанням суду саме така міра покарання буде законною, обґрунтованою, справедливою, пропорційною і співрозмірною із ступенем тяжкості, характером, обставинами та наслідками вчиненого кримінального правопорушення, відповідати особі обвинуваченої та меті покарання, а також буде розумним балансом між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав і свобод особи.

VІ. МОТИВИ ІНШИХ РІШЕНЬ СУДУ

Враховуючи, що під час досудового розслідування обвинуваченій запобіжний захід не обирався, клопотань від прокурора про обрання запобіжного заходу не надходило, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні. 

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку,передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Призначити  ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст. 190 КК України у виді 1 /одного/ року пробаційного нагляду.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: 

1)періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання та/або роботи;
3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання ОСОБА_3 у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз?яснити  ОСОБА_3 , що у разі ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду вона може бути притягнута до кримінальної відповідальності за ч.3 ст. 389 КК України. 

Запобіжний захід  ОСОБА_3 не обирався. 

Речові докази по кримінальному провадженню:

-оптичний носій інформації СD-R MY MEDIA з відповідним написом «Скріншоти ОСОБА_5 », який визнано речовим доказом, відповідно до постанови від 27.08.2025 року, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з моменту його проголошення.

Обмеження щодо оскарження вироку встановлені в ч.3 ст. 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні. 

Суддя Шевченківського районного суду 
міста Полтави: ОСОБА_9