СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

ун. № 759/5857/26
пр. № 3/759/2147/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2026 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Васильєва К.О., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП невідомий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №598066 від 22.02.2026 ОСОБА_1 22.02.2026 о 10 год 30 хв. рухався по Святошинській площі у м. Києві, керуючи ТЗ «Honda Legend», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 на праві власності, не маючи права керування таким ТЗ, чим вчинив правопорушення повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив підпункт «а» п. 2.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №598862 від 23.02.2026 ОСОБА_1 23.01.2026 о 10 год 30 хв. рухався вул. М. Ушакова, 1Б у м. Києві, керуючи ТЗ «Honda Legend», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 на праві власності, не маючи права керування таким ТЗ, чим вчинив правопорушення повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив підпункт «а» п. 2.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду повідомлявся належним чином. Жодних клопотань на адресу суду не надходило. За таких обставин, відповідно до ст. 268 КУпАП, суддя вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.
Ретельно дослідивши матеріали об`єднаного провадження, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №598066 від 22.02.2026 та серії ЕПР1 №598862 від 22.02.2026, складені відносно ОСОБА_1 , постанову серії ЕНА №6496109 від 11.01.2026; відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції та інші матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.
Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
За правилами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.
Частина 5 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Згідно п.п. «а» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до ст. 23 КУпАП правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Матеріали справи у своїй сукупності свідчать про порушення ОСОБА_1 зазначених в протоколах про адміністративні правопорушення вимог ПДР, а саме п.п. «а» п. 2.1 ПДР України, тобто вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, у справі не встановлено.
Враховуючи характер скоєного, особу правопорушника, матеріали справи, суддя дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, у межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності, без оплатного вилучення транспортного засобу, який не належить правопорушнику. 
Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, не відноситься, а відтак, з останнього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.
З урахуванням наведеного та керуючись ч. 5 ст. 126, ст.ст. 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя К.О. Васильєва