Справа №601/448/26 
Провадження № 1-кп/601/160/2026 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2026 року 
Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м.Кременець кримінальне провадження №1202621101000001 від 06.01.2026 року про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременець Тернопільська область, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця, на утриманні дітей не має, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У невстановлений час та у невстановленому місці у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання вибухової речовини – октоген, без передбаченого законом дозволу та почав зберігати його за місцем свого проживання. 
28 січня 2026 року під час проведення санкціонованого судом обшуку в квартирі за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою  АДРЕСА_2 , працівниками поліції було виявлено та вилучено 1003 (одна тисяча три) грам вибухової речовини - октоген. 
Відповідно до ч. 2 ст. 178 ЦК України, види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких в цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом, встановлюються законом. Кримінальним законом слід вважати Кримінальний кодекс України. Частина 1 статті 263 КК України встановлює кримінальну відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної), бойових припасів вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Враховуючи те, що спеціального закону, який регулює порядок придбання, зберігання та носіння зброї, вибухових припасів та вибухових речовин немає, дозвіл на володіння об`єктами, які обмежені в цивільному обороті, на законних підставах, фізичним особам - загального статусу, виданий бути не може.
Враховуючи наведене, ОСОБА_5 , не маючи будь якого дозволу на такі дії, придбав та зберігав вибухову речовину – октоген, чим порушив вимоги: п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» за № 901- VIII від 23 грудня 2015 року, Постанови Верховної Ради України за № 2471- ХІІ від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року та Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС № 622 від 21 серпня 1998 року.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що під час виконання військової служби у 2024 розібрав протитанокову установку Фагот і з неї вилучив речовину, якою розпалювали дрова. Він поклав її собі в рюкзак та забув про неї. Коли він приїхав в м. Кременець на лікування, то привіз її із собою. Він зберігав її вдома за місцем свого проживання АДРЕСА_2 . 28.01.2026 в нього вдома був проведений обшук. Щиро розкаюється у вчиненому. Просить суворо не карати, оскільки він перебуває на військовій службі.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просить застосувати при призначенні покарання ст. 75 КК України.
Прокурор в судовому засіданні просить визнати ОСОБА_5 винним у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити покарання обвинуваченому покарання у виді 3 років позбавлення волі. Відносно застосування ст.75 КК України не заперечує.
Обвинувачений ОСОБА_5 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.263 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.263 КК України як придбання, зберігання, носіння вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, його стан здоров`я, він неодноразово отримував поранення під час виконання бойових завдань, отримав відзнаку Президента України «За участь в антитористичній організації», є учасником бойових дій, є діючим військовослужбовцем, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно з ч.1 ст.66 КК України, суд визнає щире каяття. 
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі.
Разом з тим суд, враховуючи вищенаведені пом`якшуючі для покарання обвинуваченого обставини, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, що свідчить про усвідомлення ним протиправності свого вчинку, має постійне місце проживання, позитивні характеризуючи дані, проходить військову службу в Збройних силах України, а тому приходить до переконання, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку. З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період дії іспитового строку на нього слід покласти передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки. 
Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене правопорушення обвинуваченим, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.
Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судових експертиз.
Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 374, 382, 394, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави, процесуальні витрати за проведення судових експертиз у розмірі 5794 гривні 10 копійок.
Речові докази у справі, після набрання вироком законної сили, а саме: речовину рожевого кольору, яка містить вибухову речовину – октоген, залишки якого упаковано в сейф пакет та передано на зберігання в камеру зберігання Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області - знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: