ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2026 року м.Дніпро Справа № 904/4110/24
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії 
головуючого судді: Мороза В.Ф. (доповідач), 
суддів:  Іванова О.Г., Чередка А.Є.

розглянувши апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2025 (суддя Красота О.І.)

у справі № 904/4110/24 
За позовом Південно-Східного міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів
до Державного підприємства "Українська геологічна компанія" в особі Відокремленого підрозділу Дніпровської геологічної експедиції Державного підприємства "Українська геологічна компанія"
про стягнення збитків
ВСТАНОВИВ:
Південно-Східне міжрегіональне територіальне управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства "Українська геологічна компанія" в особі Відокремленого підрозділу Дніпровської геологічної експедиції Державного підприємства "Українська геологічна компанія" і просить суд стягнути збитки у розмірі 76 738,80 грн. 
Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2025 у справі № 904/4110/24 у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.
Мотивуючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про не доведення Позивачем обставин порушення Відповідачем свого обов`язку
Не погодившись з вказаним рішенням Південно-Східним міжрегіональним територіальним управлінням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2025 у справі № 904/4110/24 повністю і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Південно-Східного міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів до Державного підприємства “Українська геологічна компанія” в особі Відокремленого підрозділу Дніпровської геологічної експедиції Державного підприємства “Українська геологічна компанія” про стягнення збитків – повністю.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що суд першої інстанції не з`ясував всіх обставин справи, не надав належну оцінку наявним доказам та неправильно застосував норми матеріального права. Відомості про фактичне виконання робіт, пов`язаних з обслуговуванням електричних мереж відсутні, доказів щодо укладених договорів на виконання таких робіт із залученням власних коштів на їх оплату Відповідач суду не надав. Окрім цього, Розрахунки до Договорів в частині обслуговування електричних мереж залишалися незмінними й складалися з урахуванням відшкодування витрат балансоутримувача на заробітну плату працівників. При цьому, в період дії Договорів Відповідач про зміни витрат на утримання Будівлі в частині обслуговування електричних мереж на підставі договорів цивільно-правового характеру Позивача не інформував, продовжуючи нараховувати за діючими розцінками за відсутності працівників відповідної посади. Суд першої інстанції, не дослідивши вказані вище обставини, залишив поза увагою, що у контексті Цивільного кодексу України, відшкодування витрат балансоутримувача означає повернення коштів, які він витратив на утримання майна, що перебуває у нього на балансі, та/або на надання певних послуг, пов`язаних з цим майном. Відшкодування Балансоутримувачу витрат з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка підтверджує фактично надані послуги (виконані роботи). Про відсутність у Відповідача працівників відповідної посади Позивач дізнався лише за результатами перевірки Східного офісу Держаудитслужби. Доказів реальних витрат Балансоутримувача на обслуговування електричних мереж станом на дату вирішення спору по суті, Відповідач суду не надав Балансоутримувач, тому наявна вина Відповідача у неправильному розрахунку відшкодування витрат та незабезпеченні отримання Позивачем цих послуг відповідно до умов Договорів.
Згідно з ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомлення (викликом) учасників справи. Враховуючи, що спір у справі № 904/4110/24 з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та є малозначним, з огляду на відсутність виняткових обставин справи для призначення судового засідання, Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.07.2025 апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2025 у справі № 904/4110/24 призначено до розгляду в порядку письмового провадження без з повідомлення (виклику) учасників справи.
04.08.2025 до апеляційного суду відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому представник зазначив, що апелянт не спростував висновків суду першої інстанції, а також неправильно обрав спосіб захисту.
Відповідно до ст.ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, повноту їх дослідження місцевим господарським судом, перевіривши правильність висновків суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
15.03.2022 між Державним підприємством "Українська геологічна компанія" в особі Відокремленого підрозділу Дніпровської геологічної експедиції Державного підприємства "Українська геологічна компанія" (далі – Відповідач, Балансоутримувач) та Південно-Східним міжрегіональним територіальним управлінням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі – Позивач, Орендар) укладено Договір № 9 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (далі – Договір № 9).
Крім того, 02.03.2023 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір № 6 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (далі – Договір № 6).
Згідно з пунктами 1.1 Договорів №№ 9, 6 Орендар зобов`язується здійснювати відшкодування витрат Балансоутримувачу за обслуговування прибудинкової території, технічне обслуговування будівлі, фактично спожитих комунальних послуг (далі – послуги), які визначені за показниками лічильників, щодо водопостачання/водовідведення, електропостачання, чи пропорційно до загальної площі орендованих ним приміщень (далі – приміщення) у залежності від виду та характеру послуг, у порядку і на умовах, визначених Договором, а Балансоутримувач забезпечує можливість Орендарю споживати комунальні послуги. 
Пунктом 1.2 Договорів №№ 9, 6 визначено, що Орендар користується приміщеннями загальною площею 408,4 кв.м (у т.ч. 54,8 кв.м площі загального користування), розміщеними на третьому поверсі будівлі (далі – орендоване приміщення), відповідно до Договору оренди від 06.11.2019 № 12/02-6958-ОД, відповідно до листа від 01.09.2022 № 10-02-02858 Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 06.11.2019 № 12/02-6958-ОД, є продовженим на період дії воєнного стану та чотири місяці з дати припинення чи скасування зазначеного правового режиму.
Згідно з п. 1.3 Договору № 9 Орендар здійснює відшкодування Балансоутримувачу спожитих ним послуг з водопостачання/водовідведення, електропостачання, обслуговування прибудинкової території та технічного обслуговування відповідно до умов Договору та додатку № 1 (Розрахунок) до нього, що є його невід`ємною частиною.
За умовами п. 1.3 Договору № 6 Орендар здійснює відшкодування Балансоутримувачу спожитих ним послуг з водопостачання/водовідведення, електропостачання, експлуатаційні послуги, відповідно до умов Договору та додатку № 1 (Розрахунок) до нього, що є його невід`ємною частиною.
Згідно з п. 2.1 Договорів №№ 9, 6 Балансоутримувач будівлі зобов`язується забезпечити, зокрема:
2.1.3 надання Орендарю комунальних послуг за діючими розцінками і тарифами станом на дату нарахування;
2.1.4 інформування Орендаря про зміни витрат на утримання будівлі і тарифу на послуги;
2.1.5 Балансоутримувач щомісяця здійснює розрахунок суми, що належить відшкодувати, за тарифами, які діяли на момент отримання послуг Балансоутримувачем.
Згідно з пп. 2.1.6 п. 2.1 Договору № 9 Балансоутримувач надає Орендарю для оплати рахунок-фактуру та акт виконаних послуг у 2-х примірниках. У разі відсутності зауважень Орендар підписує рахунок-фактуру та акт виконаних послуг у 2-денний термін і повертає один примірник Балансоутримувачу. 
Відповідно до пп. 2.1.6 п. 2.1 Договору № 6 Балансоутримувач щомісяця надає Орендарю рахунок із зазначенням вартості фактично спожитих Орендарем комунальних послуг, окремо за кожною комунальною послугою, а саме:
1) послуги з водопостачання/водовідведення;
2) послуги з електропостачання;
3) експлуатаційні послуги.
Згідно з пп. 2.1.7 п. 2.1 Договору № 6 Балансоутримувач надає Орендарю для оплати рахунок-фактуру та акт виконаних послуг у 2-х примірниках. У разі відсутності зауважень Орендар підписує рахунок-фактуру та акт виконаних послуг у 2-денний термін і повертає один примірник Балансоутримувачу. 
За умовами п. 2.2 Договорів №№ 9, 6 Орендар зобов`язується, зокрема:
2.2.3 Орендар проводить відшкодування за обслуговування будівлі та прибудинкової території, технічне обслуговування будівлі (охорона, амортизація будівлі, податок на землю) відповідно до займаної площі, відшкодування за електроенергію згідно з показниками встановленого лічильника, а водопостачання (холодна вода) та водовідведення (стоки) пропорційно до кількості користувачів і кількості фактично спожитих послуг на підставі виставлених Балансоутримувачем рахунків та підписаних сторонами актів виконаних послуг протягом 10 робочих днів з моменту підписання актів;
2.2.4 у випадку, якщо Орендар протягом 5 робочих днів з дати отримання актів виконаних послуг не підписав їх та не направив Балансоутримувачу вмотивовану відмову від приймання наданих послуг за цими актами виконаних послуг, надані послуги вважаються прийнятими Орендарем.
Разом з актами виконаних послуг Балансоутримувач надає відповідні підтверджуючі документи (їх копії), що обгрунтовують вартість послуг, визначених у рахунках на оплату та актах виконаних послуг.
Пунктом 4.1 Договору № 9 визначено, що розрахунковий період є календарний місяць. 
4.1.4 загальна сума Договору становить 169 526,10 грн. з ПДВ.
4.1.5 відшкодування вартості спожитих комунальних послуг та відшкодування за обслуговування прибудинкової території, охорону, податку на землю, амортизацію будівлі, технічне обслуговування будівлі на період дії Договору, розрахована, виходячи з тарифів, складає:
- оплата водопостачання (холодна вода) водовідведення (стоки) (КЕКВ 2272) – 6 700,00 грн. з ПДВ;
- оплата електричної енергії (КЕКВ 2273) 76 400,00 грн. з ПДВ, згідно з показниками лічильника, наприкінці року можливе коригування;
- оплата за охорону та пожежну безпеку 3 870,54 грн. з ПДВ;
- компенсація податку на землю 36 128,34 грн. з ПДВ, до 100% займання поверху, що орендується 36 128,34 : 2 = 18 064,17 грн. з ПДВ;
- оплата за обслуговування будівлі і прибудинкової території 64 491,39 грн. з ПДВ.
Загальна сума експлуатаційних витрат (КЕКВ 2240) складає 86 426,10 грн. 
4.1.6 ціна послуг, зазначених у Договорі, встановлюється відповідно до укладених Балансоутримувачем договорів з постачальниками послуг.
Згідно з п. 4.1 Договору № 6 розрахунковий період є календарний місяць. 
4.1.4 загальна сума Договору становить 258 484,72 грн. з ПДВ.
4.1.5 відшкодування вартості спожитих комунальних послуг та відшкодування за обслуговування прибудинкової території, охорону, податку на землю, амортизацію будівлі, технічне обслуговування будівлі на період дії Договору, розрахована, виходячи з тарифів, складає:
- оплата водопостачання (холодна вода) водовідведення (стоки) (КЕКВ 2272) – 6 049,92 грн. з ПДВ;
- оплата електричної енергії (КЕКВ 2273) 137 200,00 грн. з ПДВ, згідно з показниками лічильника, наприкінці року можливе коригування;
- експлуатаційні послуги, (КЕКВ 2240), а саме:
- оплата за охорону та пожежну безпеку 5 160,72 грн. з ПДВ;
- відшкодування податку на землю 48 171,12 грн. з ПДВ, до 100% займання поверху, що орендується 48171,12 : 2 = 24 085,56 грн. з ПДВ;
- оплата за обслуговування будівлі і прибудинкової території 85 988,52 грн. з ПДВ.
Загальна сума експлуатаційних витрат (КЕКВ 2240) складає 115 234,80 грн. з ПДВ.
4.1.6 ціна послуг, зазначених у Договорі, встановлюється відповідно до укладених Балансоутримувачем договорів з постачальниками послуг.
Пунктом 6.1 Договору № 9 визначено, що цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 05.10.2022, а в частині розрахунків – до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Згідно з п. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України цей Договір поширює свою дію на взаємини сторін, що виникли з 01.01.2022, відповідно до Договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності від 06.11.2019 № 12/02-6958-ОД.
Пунктом 6.1 Договору № 6 визначено, що цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами відповідно до п. 5 постанови Кабінету Міністрів України № 634 від 27.05.2022 до закінчення воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" (зі змінами та доповненнями) та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану", але не пізніше ніж до 31.12.2023, а в частині розрахунків – до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. 
Відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України сторони домовились, що умови Договору застосовуються до відносин між ними за Договором, які виникли до моменту його укладення, починаючи з 01.01.2023.
Відповідно до п. 5 постанови Кабінету Міністрів України № 634 від 27.05.2022 “Договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану”.
У період з 01.01.2022 по 31.12.2023, на виконання умов Договорів №№ 9, 6 сторонами підписувались акти надання послуг:
- № 09/05-1 від 09.05.2022 за січень 2022 року на суму 10 107,06 грн. (за Договором №9);
- № 09/05-2 від 09.05.2022 за лютий 2022 року на суму 10 107,06 грн. (за Договором №9);
- № 09/05-3 від 09.05.2022 за березень 2022 року на суму 10107,06 грн. (за Договором №9);
- № 09/05-4 від 09.05.2022 за квітень 2022 року на суму 10 107,06 грн. (за Договором №9);
- № 28/02-2/1 від 20.03.2023 за січень 2023 року на суму 9 602,90 грн. (за Договором №6);
- № 28/02-2/2 від 14.03.2023 за лютий 2023 року на суму 9 602,90 грн. (за Договором №6);
- № 31/03-2 від 14.04.2023 за березень 2023 року на суму 9 602,90 грн. (за Договором №6);
- № 30/04-2 від 12.05.2023 за квітень 2023 року на суму 9 602,90 грн. (за Договором №6);
- № 31/05-2 від 13.06.2023 за травень 2023 року на суму 9 602,90 грн. (за Договором №6);
- № 30/06-2 від 14.07.2023 за червень 2023 року на суму 9 602,90 грн. (за Договором №6);
- № 31/07-2 від 24.08.2023 за липень 2023 року на суму 9 602,90 грн. (за Договором №6);
- № 31/08-2 від 14.09.2023 за серпень 2023 року на суму 9 602,90 грн. (за Договором №6);
- № 30/09-2 від 14.10.2023 за вересень 2023 року на суму 9 602,90 грн. (за Договором №6);
- № 31/10-2 від 17.11.2023 за жовтень 2023 року на суму 9 602,90 грн. (за Договором №6);
- № 30/11-2 від 14.12.2023 за листопад 2023 року на суму 9 602,90 грн. (за Договором №6);
- № 18/12-2 від 19.12.2023 за грудень 2023 року на суму 9 602,90 грн. (за Договором №6).
Східним офісом Держаудитслужби відповідно до Плану проведення заходів державного фінансового контролю на І квартал 2024 року проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Позивача за період з 01.01.2022 по 31.12.2023, за результатами якої складений Акт № 040420-24/21 від 29.04.2024. 
Зокрема, ревізією відшкодування балансоутримувачу послуг з обслуговування електричних мереж встановлено зайву сплату коштів балансоутримувачу на загальну суму 76 738,80 грн. (КПКВ 6431010, КЕКВ 2240, ЗФ, 2022 рік – 38 369,40 грн, 2023 рік – 38 369,40 грн.) внаслідок включення до розрахунку до договору послуг з обслуговування електричних мереж при відсутності у балансоутримувача працівників відповідної посади, що є порушенням п.п. 3, 23 ст. 116 Бюджетного кодексу України, ст. 164-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 1 ст. 3, п. 8 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність". Порушення встановлено шляхом перевірки штатного розпису та табелів обліку робочого часу балансоутримувача за ревізуємий період. Внаслідок допущених порушень Позивачу завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 76 738,80 грн.
З метою відшкодування збитків у частині зайво сплачених бюджетних коштів, Позивач звернувся до Відповідача з претензією за № 319/04-04/24 від 10.05.2024 про відшкодування збитків, зокрема на суму 76 738,80 грн.
24.06.2024 Позивач отримав від Відповідача відповідь за № 24/06 від 24.06.2024 на претензію, в якій він вимогу щодо повернення зайвих виплат за відшкодування витрат на обслуговування електромереж відхилив, зазначив, що не є суб`єктом бюджетних правовідносин, проте обов`язок щодо обслуговування і утримання електромереж лежить на ньому та у разі виникнення необхідності у ремонті або заміні електромереж, він має право на укладення відповідних цивільно-правових договорів за власні кошти.
У зв`язку з цим Позивач просив суд стягнути з Відповідача збитки у розмірі 76 738,80 грн., що і стало причиною виникнення спору.
Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками господарського суду та зазначає наступне.
Частиною першою ст. 627 Цивільного Кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За приписами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.
Статтею 632 Цивільного кодексу України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. 
Як вказувалось вище, згідно з п. 2.2 Договорів №№ 9, 6 разом з актами виконаних послуг Балансоутримувач надає відповідні підтверджуючі документи (їх копії), що обґрунтовують вартість послуг, визначених у рахунках на оплату та актах виконаних послуг. В ході виконання вказаних договорів, Скаржник прийняв надані Відповідачем послуги та підписав вищеперелічені акти надання послуг без будь-яких зауважень і заперечень, не направивши останньому вмотивовану відмову від приймання наданих послуг. 
Розмір зайво сплачених коштів Відповідачу на загальну суму 76 738,80 грн. Скаржник вважає заподіяними йому збитками.
Правовідносини з приводу відшкодування збитків (майнової шкоди), регламентується приписами ст. 16 Цивільного кодексу України, де визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За приписами ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. Підставою для відшкодування збитків відповідно до п. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України та ст. 224 Господарського кодексу України є порушення зобов`язання. 
Відповідно до ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником (п. 6.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18). Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки (пункти 6.15 та 6.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18).
Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає (п. 14 постанови Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17). 
При цьому, акт ревізії може бути підставою для вчинення відповідних процесуальних дій посадовими особами (зокрема - пред`явлення відповідного позову до суду), однак не позбавляє відповідну особу процесуального обов`язку доводити свої вимоги належними та допустимими доказами. Дана позиція узгоджується з позицією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.12.2021 у справі № 922/3816/19, у постанові від 18.02.2020 у справі № 910/7984/16 та у постанові від 18.10.2018 у справі № 917/1064/17. Сам лише акт перевірки не визначений законодавством як безумовний доказ господарського чи цивільно-правового правопорушення. Отже, Акт ревізії № 040420-24/21 від 29.04.2024 Східного офісу Держаудитслужби повинен бути оцінений згідно з правилами ст.ст. 73-79 ГПК України, а розмір збитків підлягає доказуванню стороною та оцінці судом на загальних підставах за правилами, встановленими чинним процесуальним законодавством України. Аудиторський звіт не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання Відповідача повернути сплачені йому Позивачем кошти, оскільки за умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами Договорів і не можуть їх змінювати. 
При цьому, у статті 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. 
За таких обставин, оскільки, правовідносини з відшкодування витрат виникли з Договорів №№ 9, 6, їх ціна визначена за узгодженням сторін, виявлені аудиторською перевіркою порушення не впливають на умови укладених сторонами Договорів №№ 9, 6 і не можуть їх змінювати.
Позивач звернувся з позовом до суду лише після проведення ревізії і позов заявлено виключно з підстав, мотивів та висновків, наведених в Акті ревізії. Будь-яких інших доказів, які б свідчили про неналежне виконання Відповідачем умов Договорів №№ 9, 6, про заподіяння внаслідок неналежного виконання умов цих правочинів Позивачу матеріальної шкоди чи розміру такої шкоди, Позивачем суду не подано. Позивач, підписавши акти надання послуг, тим самим підтвердив обставини належного виконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договорами №№ 9, 6. Відсутність відповідного працівника в штаті жодним чином не свідчить про те, що балансоутримувач не обслуговує електричні мережі. Договорами №№ 9, 6 не була передбачена обов`язкова наявність відповідної посади у штатному розкладі Відповідача. Тобто обрання "моделі" обслуговування електричних мереж відноситься до виключної компетенції Відповідача. При цьому, будь-яких претензій щодо якості електропостачання з боку Позивача матеріали справи не містять, що свідчить про належне виконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договорами №№ 9, 6.
За таких підстав, суд зазначає, що Позивачем в установленому статями 74, 76 Господарського процесуального кодексу України порядку не доведено належними та допустимими доказами протиправної поведінки Відповідача у вигляді завищення вартості наданих послуг за Договорами №№ 9, 6, а відтак не може вважатись доведеним причинний зв`язок між заподіяною шкодою та поведінкою Відповідача, оскільки не доведено саме вини Відповідача у їх понесенні Позивачем, які і не доведено, що Позивачем вчинялись дії на їх уникнення.
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин та вірно зробив висновок, що Позивачем не доведено наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, оскільки Позивачем не доведено об`єктивну та суб`єктивну сторони спричинених Відповідачем збитків, причинно-наслідковий зв`язок між діями і понесеними Позивачем збитками саме у розмірі 76 738,80 грн., вини Відповідача у заподіянні збитків.
Відтак, переглянувши оскаржуване рішення, колегія суддів дійшла висновку про те, що твердження скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, судові витрати покладаються на апелянта.
Керуючись статтями 129, 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2025 у справі № 904/4110/24 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2025 у справі № 904/4110/24 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя В.Ф.Мороз

Суддя А.Є.Чередко 

Суддя О.Г.Іванов