Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року 	справа № 580/26/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач), в якому просить:
1) визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 231150007218 від 24 грудня 2025 року про відмову ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та пункту “в” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”;
2) зобов`язати Відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області (як орган Пенсійного фонду України, яким здійснювався розгляд заяви про призначення пенсії за принципом екстериторіальності) - зарахувати до пільгового трудового/страхового стажу ОСОБА_1 , що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та п. “в” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”:
- 04 роки 01 місяць 27 днів періоду роботи з 20.07.2005р. по 15.09.2009р. на посаді тракториста в СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОМУ ТОВАРИСТВІ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “БОГДАНІВСЬКЕ” (код ЄДРПОУ 03793082), як тракториста-машиніста що був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції;
- 16 років, 3 місяці, 0 днів періоду роботи з 18.09.2009 року по 17.12.2025 на посаді тракториста-машиніста, що був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в ПРИВАТНОМУ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОМУ ПІДПРИЄМСТВІ “ПЛЕШКАНІ” (код ЄДРПОУ 03793107);
3) зобов`язати Відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (як орган Пенсійного фонду України яким здійснювався розгляд заяви про призначення пенсії за принципом екстериторіальності) - призначити ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та пункту “в” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” після набуття 55 річного віку та здійснювати її виплату з 17 грудня 2025 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що досягнув встановленого віку та має необхідний загальний і пільговий стаж тракториста-машиніста, що дає право призначення пенсії на пільгових умовах, однак відповідач з порушенням вимог чинного законодавства та без дотримання доктрини заборони суперечливої поведінки не зарахував пільговий стаж і відмовив у призначенні пільгової пенсії.
Ухвалою від 16 січня 2026 року суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).
Відзив на позов від відповідача до суду не надходив.
Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.
ОСОБА_1 – ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.12.2025 звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняло рішення № 231150007218 від 24 грудня 2025 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії, у зв`язку з не підтвердженням пільгового стажу. До пільгового стажу не зараховано: період від роботи в СТОВ “БОГДАНІВСЬКЕ” з 20.07.2005 до 15.09.2009 згідно довідки № 06.05.2025 року, оскільки в довідці не вірно зазначено посада тракторист, згідно пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” має бути зазначено: чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства.
Рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивач вважає протиправним, а тому звернувся в суд з цим позовом.
Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Частиною 1 статті 8 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV) передбачено, що право на отримання пенсії мають право громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Пунктами 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі – Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно із пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також документів виданих архівними установами можливе лише у випадку відсутності трудової книжки або відсутності в ній відповідних записів.
За даними трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 19.09.1990 суд встановив, що позивач працював у періоди:
- з 20.07.2005 до 15.09.2009 у СТОВ “БОГДАНІВСЬКЕ” на посаді тракториста;
- з 18.09.2009 по цей час у ПСП “ПЛЕШКАНІ” на посаді тракториста-машиніста с/г виробництва.
Крім того, відповідно до довідки від 02.04.2025 № 52, виданої СТОВ “БОГДАНІВСЬКЕ”, позивач працював трактористом і безпосередньо був зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві з 20.07.2005 до 15.09.2009.
Суд встановив, що відповідач не врахував вказаний період роботи позивача до його пільгового стажу, зазначивши, що в довідці не вірно зазначено посаду - тракторист, оскільки згідно пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” має бути зазначено: чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства..
Під час надання оцінки вказаним підставам, суд зазначає, що єдине найменування професії механізаторів сільського господарства “тракторист-машиніст” запроваджено в 1961 році і охоплює такі професії: бульдозеристи, бульдозеристи-скреперисти, грейдеристи, комбайнери, машиністи дощувальних машин, машиністи льоноконоплезбиральних машин, машиністи скреперів, скреперисти, машиністи чаєзбиральних машин, машиністи екскаваторів, механіки-водії бавовнозбиральних машин, механіки-водії самохідних широкозахватних сінокосарок, механіки-комбайнери, трактористи, трактористи-бульдозеристи.
Суд встановив, що у спірний період позивач виконував роботу тракториста і безпосередньо був зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві з 20.07.2005 до 15.09.2009, що підтверджується довідкою від 02.04.2025 № 52, виданої СТОВ “БОГДАНІВСЬКЕ”.
З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що вказаний період має бути зарахований до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.
Крім того відповідно до довідки від 03.10.2025 № 149, виданої ПСП “ПЛЕШКАНІ”, позивач працював трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року у тваринництві з 18.09.2009 до 03.10.2025.
Таким чином вказана довідка підтверджує період роботи позивача трактористом-машиністом, що відображені у трудовій книжці позивача та підтверджує його безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції у підприємстві сільського господарства, у зв`язку із чим суд доходить висновку, що період роботи позивача з 18.09.2009 до 03.10.2025 має бути також врахований до спеціального стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV.
Суд також врахував, що у рішенні від 30.05.2025 № 231150007218 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області підтвердило наявність у позивача пільгового стажу у обсязі 19 років 7 місяців.
З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що спірне рішення є непослідовним та необґрунтованим у зв`язку із чим його належить визнати протиправним та скасувати.
Під час обрання способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Суд врахував, що згідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі – Порядок 22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Відповідно до п. 4.10 Порядку 22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, для здійснення виплати пенсії.
Таким чином у спірних правовідносинах прийняття рішення про призначення пенсії має здійснюватись структурним підрозділом органу Пенсійного фонду, на який за принципом екстериторіальності розподілено заяву пенсіонера. При цьому виплату пенсії має здійснювати орган Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача.
Суд зазначає, що пенсійний вік та обсяг страхового стажу, що необхідні позивачу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV, складають – 55 років та 30 років відповідно, наявність яких відповідач не заперечує.
Суд врахував, що наявні у матеріалах справи докази також підтверджують наявність спеціального стажу у обсязі більше 20 років.
Враховуючі визначені п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV підстави та умови призначення пенсії за віком, а також наявність у позивача усіх необхідних умов для призначення пенсії за віком – вік та стаж (загальний та спеціальний), суд дійшов висновку, що вирішення питання призначення пенсії у цьому випадку не є дискреційним повноваженням органу Пенсійного фонду України.
Враховуючи викладене, суд вважає, що у цьому випадку належить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (як орган, який прийняв протиправне рішення) зарахувати до пільгового стажу позивача періоди його роботи з 20.07.2005 до 15.09.2009 та з 18.09.2009 до 03.10.2025 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV, з 17.12.2025.
Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити частково.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.
Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно частин 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, то частина понесених позивачем судових витрат, пропорційно частині задоволених позовних вимог, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 – 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 231150007218 від 24 грудня 2025 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 20.07.2005 до 15.09.2009 та з 18.09.2009 до 03.10.2025 посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції та призначити з 17.12.2025 пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
У задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Учасники справи:
1) позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );
2) відповідач – Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, код ЄДРПОУ 21910427).
Рішення складене у повному обсязі та підписане 16.02.2026.

Суддя 	Василь ГАВРИЛЮК