Справа № 392/151/26
Провадження № 3/392/110/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року          м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Кратко Д.М., розглянувши адміністративний матеріал, направлений відділенням поліції № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП  НОМЕР_1 , українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за статтею 122-4 та статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

12 січня 2026 року о 12:30 годині у м. Мала Виска, вул. Центральна, 120, водій автомобіля Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 , під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого, здійснив зіткнення із автомобілем Mersedes-Benz E200, реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керувала водій ОСОБА_2 , що рухалася позаду, чим порушив вимоги пункту 10.9 Правил дорожнього руху (під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.), а відтак, скоїв правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, в результаті чого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 564729 від 12 січня 2026 року.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_2 та Mersedes-Benz E200, реєстраційний номер НОМЕР_3 отримали механічне пошкодження. 
Крім того, 12 січня 2026 року о 12:30 годині у м. Мала Виска, вул. Центральна, 120, водій автомобіля Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме наїзд на автомобіль Mersedes-Benz E200, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що рухався на зустріч, після чого залишив місце пригоди, чим порушив пункт 2.10а Правил дорожнього руху (у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди), а відтак, скоїв правопорушення, передбачене статтею 122-4 КУпАП, в результаті чого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 564737 від 12 січня 2026 року.
03 лютого 2026 року від представника ОСОБА_1 – адвоката Бондарчука О.А. надійшло заперечення на протокол серії ЕПР1 № 564739 від 12 січня 2026 року, відповідно якого ОСОБА_1 категорично не погоджується із притягненням його до відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого статтею 122-4 КУпАП. На обґрунтування заперечення зазначає, що працівниками поліції при складені зазначеного протоколу не взято до уваги, не досліджено та не надано юридичної оцінки фактичним данним, які свідчать про повну невинуватість ОСОБА_1 
12 січня 2026 року, маневруючи і рухаючись заднім ходом з метою виїзду на проїжджу частину автомобільної дороги по вул. Центральна у м. Мала Виска, ОСОБА_1 після зупинки автомобіля, вимкнення задньої передачі та прийняття рішення рухатися вперед по проїжджій частині, в дзеркало заднього виду побачив жінку, яка вийшла з автомобіля Mercedes-Benz, підняла вгору праву руку й опустила. ОСОБА_1 сприйняв це за привітання, помилково сприйнявши жінку, що кивнула рукою, за свою сусідку ОСОБА_3 , чи іншу можливо знайому жінку, яка привіталася. Кивнувши на знак чемності, ОСОБА_1 продовжив рух вперед, у власних справах.
В подальшому він був повідомлений, зовсім іншим водієм, про скоєння ним ДТП та необхідності прибуття на місце події де його очікують працівники поліції.
Захисником в обгрунтування заперечень на протокол про адміністративне правопорушення також зазначаєть, що ОСОБА_1 через близько нульову швидкість руху заднім ходом не відчув зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz Н200 як удар та не ідентифікував його як ДТП. Він відчув це як зупинку автомобіля (яка залежала від його волі та відбулася від його дій), коли ним було увімкнено зчеплення та було натиснуто на педаль гальм; водій автомобіля Mercedes-Benz Е200 не подала звукового сигналу під час контакту автомобілів, хоча бачила рух автомобіля RENAULT LOGAN назад і розуміла, що може відбутися і вже відбувся такий контакт; водій автомобіля Mercedes-Benz Е200 не зробила жестів які б були зрозумілі людині (водієві), як прохання зупинитися; відсутність на автомобілі RENAULT LOGAN слідів від ДТП.
Звуковий сигнал на авто — це пристрій для попередження інших учасників руху про небезпеку або для привернення уваги, який використовується згідно з п.п. 9.5-9.6 ПДР лише в крайніх випадках, щоб запобігти ДТП. В даному випадку, задля уникнення ДТП водій автомобіля Mercedes-Benz L200 ОСОБА_2 , маючи достатньо часу, усвідомлюючи можливість зіткнення автомобілів, тобто можливість настання ДТП, була зобов`язана подати звуковий сигнал, проте цього не вчинила.
Виходячи з викладеного, ОСОБА_1 не мав умислу ухилятися від обов`язків щодо оформлення ДТП, не мав умислу залишати місце ДТП, оскільки внаслідок обстановки не був обізнаний із тим фактом, що відбулося ДТП.
Враховуючи вищевикладене представник ОСОБА_1 – адвокат Бондарчук О.А. просив закрити адміністративну справу щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 122-4 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В судовому засіданні 03 лютого 2025 року ОСОБА_1 пояснив, що світило сонце, рухаючись заднім ходом на своєму автомобілі Renault Logan, у дзеркалі заднього виду він не помітив транспортний засіб. Оскільки автомобіль перебував посеред дороги, було необхідно звільнити проїжджу частину. Він також повідомив, що в подальшому повернувся на місце ДТП, оскільки йому повідомили, що туди приїхала поліція.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомила, що вона є дружиною ОСОБА_1 та перебувала з ним в автомобілі в якості пасажира. Коли вони від`їхали від магазину, відчули, ніби автомобіль наїхав на камінчик. Надалі вона побачила жінку, яка підняла руку і опустила її. Свідок зрозуміла, що таким чином жінка дала вказівку їхати далі, про що вона повідомила свого чоловіка, який не виходив з автомобіля. 
В судовому засіданні 10 лютого 2026 року ОСОБА_2 повідомила, що вона повільно рухалася об`їжджаючи ями на дорозі. Після того як автомобіль Renault Logan вдарив автомобіль під її керуванням вона почала гукати водія вказаного автомобіля, та махати йому руками, однак він не відреагував і поїхав. В подальшому вона викликала поліцію. На місце ДТП ОСОБА_1 повернувся самостійно. Відеореєстратор в її автомобілі не встановлений.
Відповідно до статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Згідно із статтею 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
На підставі частини 2 статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладаються у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Оскільки два адміністративних протоколи, складені відносно однієї особи за вчинення двох адміністративних правопорушень одночасно розглядаються в одному суді, а саме: за статтею 122-4 КУпАП (справа № 392/151/26, провадження № 3/392/110/26), за статтею 124 КУпАП (справа № 392/153/26, провадження № 3/392/111/26), то дві адміністративні справи та два провадження слід об`єднати в одну адміністративну справу та в одне провадження та присвоїти спільний номер справи № 392/151/26, провадження № 3/392/110/26.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що під час судового розгляду не здобуто доказів про те, що ОСОБА_1 умисно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статті 122-4 КУпАП, за вказаних у протоколі обставин, що робить неможливим притягнення його до адміністративної відповідальності за даною статтею.
Відповідно до статті 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню: чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п. 2.10а ПДР, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Аналізом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, встановлено обов`язковість наявності двох взаємопов`язаних умов, які визначають подію: 1) дорожньо-транспортної пригоди; 2) доведеність обставин залишення водієм, причетним до її виникнення, місця дорожньо-транспортної пригоди.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до діяння і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу, тобто особа, яка залишає місце ДТП, повинна в цей момент усвідомлювати що за її участю сталася ДТП і що вона (керований нею т/з) будь-яким чином причетна (-ий) до вказаної ДТП.
Допитаний в ході судового розгляду ОСОБА_1 пояснив, що він не мав наміру залишити місце дорожньо-транспортної пригоди, а поїхав з місцяД ТП, оскільки не знав про те, що відбулася ДТП за участю його авто та не залишив би місце ДТП, якби знав і зрозумів, що сталася ДТП за участю його транспортного засобу. Зазначене в повному обсязі підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_4 та іншого учасника дтп ОСОБА_2 .
Доказів, які б спростовували пояснення ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.
Суд також, зазначає, що особа добровільно повернулася на місце подій, коли зрозуміла, що сталася ДТП, відсутність в матеріалах справи відомостей про перебування водієм в стані алкогольного чи іншого сп"яніння, наявність полісу ОСЦПВ.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статті 122-4 КУпАП.
Водночас, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 564737 від 12 січня 2026 року, схемою наслідків дорожньо- транспортної пригоди без потерпілих яка сталася 11 січня 2025 року о 12:30 хвилині АДРЕСА_2 та поясненнями водіїв.
Згідно положень статті 33 КУпАП обираючи вид стягнення, суд враховує особу правопорушника, характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до статті 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП - відсутні.
Обставин, що обтяжують відповідальність громадянина за вчинене правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП судом не встановлено.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізувавши своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Крім того, відповідно до Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (пункт 1.3.); кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пункт 1.4.); дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків (пункт 1.5.).
Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП доведеною у повному обсязі.
Таким чином, виходячи з вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу правопорушника, надаючи оцінку всім зібраним доказам у їх сукупності, прихожу до висновку про наявність підстав для застосування до правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп., що становить 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів, оскільки і за таких обставин може бути досягнута мета перевиховання й попередження нових правопорушень, пов`язаних із грубими порушеннями Правил дорожнього руху.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. 

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 33,34, 40-1, 124, 251, 252, 283,284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративну справу про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за статтею 122-4 КУпАП (справа № 392/151/26, провадження № 3/392/110/26) та про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП (справа № 392/153/26, провадження № 3/392/111/26) об`єднати в одну адміністративну справу та в одне провадження та присвоїти єдиний спільний номер справи № 392/151/26 та спільний номер провадження 3/392/110/26.
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення.
ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Роз`яснити особі, до якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.
Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Маловисківський районний суд Кіровоградської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя         Дмитро Михайлович Кратко