Справа № 529/38/26
Провадження № 3/529/44/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2026 року селище Диканька
Суддя Диканського районного суду Полтавської області Кириченко О.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду з Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, проживаючої по АДРЕСА_1 , працюючої укладальником-пакувальником на Полтавській птахофабриці, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалася,
за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
ВСТАНОВИВ:
14 січня 2026 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_1 , являючись матір`ю малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків визначених ст. 150 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" щодо догляду та виховання своїх малолітніх дітей, а саме залишила дітей вдома з своєю матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка через перелом кульшового суглобу не могла доглядати за дітьми, внаслідок чого діти пішли до школи брудні, недоглянуті та не виконали уроки. ОСОБА_1 повернулася додому тільки 15 січня 2026 року.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовою розпискою про отримання нею судової повістки, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань суду не надала.
Враховуючи те, що відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, не є обов`язковою, розгляд справи було проведено за відсутності ОСОБА_1 .
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, приходжу до такого висновку.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.
Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Невиконання батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання та догляду дітей проявляється у вигляді: залишення впродовж тривалого строку дітей без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення дітям безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у прямому чи непрямому умислі або різних формах бездіяльності, пов`язаних з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Частинами 1-4 статті 150 Сімейного Кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину.
Факт вчинення ОСОБА_1 вказаного вище адміністративного правопорушення підтверджується наявними у справі матеріалами у сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 317299 від 15.01.2026, протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 про вчинення ОСОБА_1 правопорушення у вигляді ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо догляду та виховання своїх малолітніх дітей, письмовим поясненням свідка ОСОБА_5 від 15.01.2026.
Дослідивши та оцінивши вказані вище докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, повністю доведена належними та допустими доказами. 
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено. 
Враховуючи викладене вище, обставини вчинення правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , винність якої у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, відсутність тяжких наслідків вчиненого, приходжу до висновку, що за вчинене останній необхідно призначити адміністративне стягнення у виді попередження в межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП, що буде достатнім для попередження вчинення нею подібних правопорушень в подальшому.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з 
 ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у сумі 665,60 грн, як з особи, на яку накладено адміністративне стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 184, ст. ст. 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 287, 289 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді попередження.
Стягнути з ОСОБА_1 за винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в дохід держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд Полтавської області.
Суддя          О.С. Кириченко