Справа №279/289/26
Провадження № 2-а/279/9/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2026 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Недашківська Л.А., з секретарем Бобровою В.С.,по адміністративній справі №279/289/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкту владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, - 

В С Т А Н О В И В :

Позивач, в інтересах якого діє адвокат Бовсуновський О.В. звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкту владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності
В обґрунтування позову зазначив, що 05.12.2025 року поліцейським Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Гузенком В.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6281436 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 05.12.2025 року о 1 год. 24 хв. вул. Шевченка, 45 в м. Коростені керував автомобілем «Рено Талісман» без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким засобом. Постанова є протиправною та підлягає скасуванню, так як ОСОБА_1 не надав посвідчення з відповідною категорією, якого фізично при собі не мав, про що і повідомив поліцію, то за вказані дії відповідальність встановлюється виключно ч. 1 ст. 126 КУпАП, яка передбачає, відповідальність саме за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"). Притягнення до відповідальності за правопорушення, яке не було вчинено та відсутність правових підстав у працівника поліції, щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. При цьому факти наявності чи відсутності посвідчення водія з відповідною категорією працівники поліції могли перевірити на місці. Крім того, незаконно розглянувши справу, відповідач по справі не дав можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі. Тобто була порушена процедура розгляду адміністративної справи, також відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 126 КУпАП. Позивач по справі, відповідно до діючого законодавства України не являється суб`єктом вказаного правопорушення. Просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати посчтанову серії ЕНА №6281436 від 05.12.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
30.01.2026 від відповідача надійшов відзив на позов в якому вказав, що позовні вимоги позивача є безпідставними та неогрунтованими у зв`язку з наступним. Зі змісту постанови вбачається, що 05.12.2025 близько 01.24 год. по вул. Шевченка, 45 в м. Коростені водій ОСОБА_1 на автомобілі "Renault Talisman" д.н.з. НОМЕР_1 керував транспортним засобом не маючи посвідчення водія, тобто не маючи права керувати даним транспортним засобом, чим пороушив п.2.1а ПДР України. У зв`язку з порушення поліцейським винесено постанову про приягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн. Причиною зупинки ОСОБА_1 стало те, що останній рухався транспортним засобом у комендантську годину, були наявні підстави на зупинку та перевірки документів. З відеозапису вбачається, що поліцейський Гузенко В.В. повідомив ОСОБА_1 причину зупинки та суть скоєнного ним правопорушення (відсутність посвідчення водія). Працівник поліції ознайомив зі ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, позивач був повідомлений про час та місце розгляду справи. Позивач відповідно до ст. 286 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявляти клопотання та отримати правову допомогу. Тому, позивач жодним чином не був обмежений у своїх правах та обов`язках. Крім того, ГУНП в Житомирській області вважає, що позивачем ОСОБА_1 був пропущений 10-й строк подання позовної заяви, оскільки позивач знав про винесення стосовно нього оскаржувальної постанови у день її винесення, тобто 05.12.2025. Просить проводити розгляд справи без участі предстваника ГУНП в Житомирській області та відмовити в задоволені позову в повному обсязі. 
Наданий до відзиву DVD диск з відеозаписом відповідно до акту Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.02.2026 завантажити не можливо у зв`язку з тим, що диск пошкоджено.
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, просили розгляд справи здійснювати у їх відсутність.
Представник відповідача ГУНП в Житомирській області в судове не з`явився 06.01.2026 надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність. 
Дослідивши матеріалами справи суд дійшов висновку про наступне.
Судом встановлено, що поліцейським Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Гузенком В.В. 05.12.2025 року було винесено постанову серії ЕНА №6281436 про накладення адміністративного стягнення на позивача у виді штрафу в розмірі 3400 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. 
До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинствата Правил дорожнього руху.
Так, частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зстаттею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушенняправил дорожнього руху - частини перша, друга і четверта статті 126 КУпАП.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно доп. 2.1 «а» Правил дорожнього рухуУкраїни, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до ч. 2 ст.126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до ч. 1 ст.126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.
Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови ОСОБА_1 керував автомобілем без посвідчення водія, тобто не маючи права керування транспортним засобом, тобто зміст правопорушення викладено відповідно до вимог ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Суд бере до уваги, що до оскаржуваної постанови поліцейським не додано жодних доказів того, що ОСОБА_1 є особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, тобто не надано доказів того, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, чи отримане ним посвідчення водія не містить відповідної категорії, що дає право керувати відповідним транспортним засобом.
Якщо особа керувала транспортним засобом без посвідчення водія, яке вона має, але не мала при собі або не пред`явила поліцейському, то дії такої особи підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Разом з тим, позивачем долучено до матеріалів справи копію посвідчення водія серія НОМЕР_2 тобто, що свідчить, що дії ОСОБА_1 , які описані в постанові були неправильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 126 КУпАП, що є підставою для скасування постанови про накладення стягнення.
Даючи правову оцінку обставинам справи та наявним у ній доказам, суд вважає, що оскаржувана постанова не містить посилань на докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а також доказів на спростування обставин, зазначених позивачем в обґрунтування адміністративного позову.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Так, відповідно до ст. 283 КУпАП постанова поміж іншого повинна містити: опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Така правова позиція висловлене в постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року в справі №463/1352/16-а.
Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачить на її користь.
У межах розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд не має права в порушення принципу змагальності та диспозитивності, принципу рівності сторін, перебирати на себе функції обвинувачення та виправити недоліки оскаржуваної постанови.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП і в межах санкції вказаної статті накладено адміністративне стягнення. При цьому, викладенні у фабулі постанови обставин адміністративного правопорушення та суть адміністративного правопорушення, яке ставиться за провину позивачу, не відповідають диспозиції ч. 2 ст. 126 КУпАП, а підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП.
Тобто дії ОСОБА_1 , які описані в оскаржуваній постанові, не правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Отже, оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн не ґрунтується на нормах діючого законодавства України, у зв`язку з чим таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Наявність в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП не встановлено, відтак, позов слід задовольнити та визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6281436, винесену відносно ОСОБА_1 .
Щодо твердження відповідача, що позивачем ОСОБА_1 було пропущено 10-денний строк подання позовної заяви до суду, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).
Згідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 про існування постанови серії ЕНА №6281436 дізналася лише 08.01.2026, позовом до суду сформовано в системі "Елекртонний суд" 15.01.2026, зареєстровано судом 16.01.2026, та просив поновити йому встановлений законом десятиденний строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.
Таким чином, при відкритті провадження у справі судом було встановлено, що позивачем пропущено строк звернення до суду з поважних причин, твердження відповідача, що позивач знав про винесення стосовно нього оскаржувальної постанови не знайшли свого підтвердення.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним при подачі позову судовий збір у розмірі 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 9, 20, 72, 77, 90, 132-134, 242, 244-246, 257-263, 286 КАС України,
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити.
Постанову поліцейського Коростенського РУП ГУНП в Житомирскій області капітана поліції Гузенко Василя Вікторовича серії ЕНА №6281436 від 05.12.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Сторони та учасники:
Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання:    АДРЕСА_1 , РНОКППНОМЕР_3 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області, адреса знаходження: 10001, м. Житомир, вул. Старий Бульвар, 5 /37, ЄДРПОУ 40108625.

Суддя          Леся НЕДАШКІВСЬКА
Копія згідно з оригіналом