Справа № 287/1365/24
провадження 2/287/202/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 року       м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області, в складі:
головуючого судді Нижника Г.П.,
за участю секретаря судового засідання Корнєйчук О.В.,
позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),
представника позивача Ковальчук Р.М. (в режимі відеоконференції),
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за уточненою позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Ковальчук Руслана Миколаївна до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Олевський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Білокоровицька сільська рада, про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження та зміну розміру аліментів,–
ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Ковальчук Руслана Миколаївна до ОСОБА_2 , про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження та зміну розміру аліментів.
В обґрунтування позову вказує про те, що він перебував у шлюбі з відповідачкою та проживав з нею у м. Баранівка, у шлюбі народилися двоє дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Із серпня 2009 року шлюбні відносини фактично припинилися, оскільки відповідачка виїхала до с. Білокоровичі та більше не повернулася, почавши проживати з іншим чоловіком. З того часу до Різдва 2010 року вони не спілкувалися. ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідач народила доньку ОСОБА_1 та записала його батьком, оскільки шлюб формально існував. Водночас у період зачаття дитини він не мав із нею інтимних відносин і вважає, що не є біологічним батьком. Рішенням Баранівського районного суду від 02.09.2013 шлюб було розірвано. Рішенням Олевського районного суду від 22.12.2010 з нього стягнуто аліменти на трьох дітей. Позивач має сумніви, що він є батьком ОСОБА_4 . Крім того, він не бачить схожості доньки ані на нього, ані на членів його родини. Просить суд виключити відомості про нього, як про батька, з актового запису про народження дитини ОСОБА_1 , призначити судово-генетичну експертизу, зміни розмір аліментів та стягнути з відповідача на його користь судові витрати.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Русину М.Г.
Ухвалою суду від 09.04.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 04.06.2025 зупинено провадження по справі та призначено судову молекулярно-генетичну експертизу.
13.08.2025 на адресу Олевського районного суду Житомирської області надійшов висновок судової молекулярно-генетичної експертизи від Медико-генетичного центру "Мама Папа" №48833 від 04.08.2025.
13.08.2025 ухвалою суду провадження у справі відновлено.
На підставі Розпорядження Олевського районного суду Житомирської області № 836 від 27 жовтня 2025 року цивільну справу № 287/1365/25 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Ковальчук Руслана Миколаївна до ОСОБА_2 , про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження та зміну розміру аліментів передано для повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, оскільки суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_5 звільнений.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу № 287/1365/25 передано для розгляду судді Нижнику Г.П.
Ухвалою суду від 06.11.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 11.12.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті 21.01.2026.
У судовому засіданні 21.01.2026 оголошено перерву до 08.04.2026.
У зв`язку зі складністю справи, відповідно до частин 1, 6 ст. 244 ЦПК України, суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення у судовому засіданні 17.04.2026. 
З метою з`ясування обставин справи, які не були досліджені при розгляді справи, а саме уточнення зміни розміру аліментів, що стягуються за рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 22.12.20210 у справі №2-1302/10, ухвалою суду 17.04.2026 поновлено судовий розгляд в цивільній справі та призначено судове засідання у справі на 21.04.2026. 
Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити.
Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Просила відмовити у задоволенні позову, оскільки позивача записано батьком за його згодою. Вважає, що позивач пропустив строк позовної давності так як з 2010 року не оспорював батьківство.
Представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися, надала клопотання про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують.
Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно з`ясував фактичні обставини справи, оцінив їх у взаємному зв`язку дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2006 року, від шлюбу мають трьох дітей.
ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Баранівка. У свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 його батьком вказаний ОСОБА_1 , а матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 11).
ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Баранівка. У свідоцтві про народження її батьком вказаний ОСОБА_1 , а матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 12).
ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Білокоровичі. У свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 її батьком вказаний ОСОБА_1 , а матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 13).
Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 02.09.2013 шлюб розірвано, неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 залишено на виховання ОСОБА_2 (а.с.14 на лицьовій та зворотній стороні).
Також рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 22.12.2010 у справі № 2-1302/10, задоволено позов ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь відповідача аліменти на утримання трьох дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме вирішено:
- «стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.11.2010 року до досягнення повноліття найстаршої дитини – сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_7 ;
- якщо після досягнення повноліття найстаршої дитини сторони не будуть звертатися до суду з позовом про розміру аліментів на утримання дитини, то надалі починаючи з 14.12.2024 слід продовжувати стягувати аліменти з відповідача на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитини – дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 ;
- якщо після досягнення повноліття слідуючою найстаршою дитиною сторони не будуть звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на утримання дитини то надалі починаючи з 30.12.2025 слід продовжувати стягувати аліменти з відповідача на утримання дочки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частки заробітку (доходу) відповідача, але неменше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 » (а.с.22-24).
На підставі виконавчого листа від 14.11.2012 № 2-1302/10, виданого Олевським районним судом Житомирської області, щодо стягнення аліментів із ОСОБА_1 , 27.11.2012 відкрито виконавче провадження №35426225. Заборгованість за цим виконавчим провадженням відсутня (а.с. 15).
Відповідно до результатів молекулярно-генетичної експертизи від 04.08.2025 № 48833, проведеної завідувачем клінічно-діагностичної лабораторії ТОВ «Мама Папа» ОСОБА_6 , встановлено, що порівняльний аналіз аутосомної ДНК ОСОБА_1 та дитини ОСОБА_1 засвідчив відсутність збігів між дослідженими алелями дитини та ДНК-профілем передбачуваного батька. Отже, походження алелів дитини від зазначеного донора виключається, а батьківство ОСОБА_1 не підтверджується. Ймовірність того, що ОСОБА_1 є біологічним батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за результатами проведеного дослідження становить 0% (а.с. 122–139).
Згідно з ч.2 ст.1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.
Відповідно до ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
При цьому, за ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.
Як визначено ч.2 та ч.3 ст.122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Як передбачено частинами 1-3 статті 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.
Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123цього Кодексу (ч. 5 ст. 136 СК України).
У ч. 6 ст. 136 СК України зазначено, що до вимоги чоловіка про виключення запису про нього, як батька, з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.
Отже, твердження відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності є безпідставними. 
Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Приписами частин 1,6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно з ч. 2 ст. 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. 
Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
У відповідності до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011року № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.
Відповідно до п.2.16.4.Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
Відповідно до п.2.18 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у п.2.28 цього розділу.
Оскільки за результатами проведеної молекулярно-генетичної експертизи встановлено, що позивач ОСОБА_1 не є біологічним батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначена обставина є належною та достатньою підставою для виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини. 
Щодо вимоги про зміну розміру аліментів суд зазначає.
Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини.
За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком.
Такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає.
Згідно із ч.2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами.
Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.
Аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актового запису про народження дітини у зв`язку з тим, що позивач не є її біологічним батьком, підтверджує, що позивач не є (і, відповідно, ніколи не був) батьком дитини.
Наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька є, зокрема, відсутність у позивача від самого початку існування правовідносин з обов`язку утримання дитини, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №511/219/18 та від 21 липня 2021 року у справі №477/1165/20, відповідно до якої виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько.
Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення у розумінні частини другої статті 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення його від сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_1 .
Разом із тим, суд зазначає, що рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 22.12.2010 (справа № 2-1302/10) аліменти були присуджені на утримання трьох дітей. У зв`язку зі зміною кількості дітей, на утримання яких позивач зобов`язаний сплачувати аліменти, наявні підстави для зміни розміру таких аліментів.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на користь відповідача на утримання дітей, починаючи з 01.07.2024, у розмірі 2/9 частки заробітку (доходу) до досягнення повноліття сином ОСОБА_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 , та у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) - після цього, до досягнення повноліття дочкою ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 , але в усіх випадках не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати пов`язані із проведення експертизи та витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.
Враховуючи, що суд задовольняє позовні вимоги позивача у повному обсязі, понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2952,23 грн та за проведення експертизи у сумі 12900,00 грн підлягаютбь стягненню з відповідача.
Вирішуючи заяву представника позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в додатковій постанові від 30.09.2020 по справі № 201/14495/16-ц.
У постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
На підтвердження понесених витрат про надання правничої допомоги представник позивача надала копію договору про надання правової допомоги №30-03/2024 від 30.03.2024 та акт № 1 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно з Договором про надання правової допомоги № 30-03/2024 від 30.03.2024, на суму 12000 грн. Згідно даного акту послуги надані з 20.06.2024 по 14.04.2026 згідно зі звітом від 14.04.2026. Разом з тим, сам звіт суду не надано. 
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі East/WestAllianceLimited проти України, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).
Враховуючи незначну складність категорії справи, виходячи з усталеної правової позиції у таких справах, суд вважає, що витрати на правничу допомогу не відповідають критерію реальності адвокатських витрат, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останньої, що суперечить принципу розподілу таких витрат. 
Відтак, з урахуванням викладеного, складності цієї справи, обсягу виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та критерію розумності розміру витрат на професійну правничу допомогу розмір витрат, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, підлягає зменшенню до 6000,00 грн.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141,142, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Ковальчук Руслана Миколаївна до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Олевський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Білокоровицька сільська рада, про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження та зміну розміру аліментів - задовольнити.
Виключити з актового запису № 20 складеного 10 червня 2010 року виконавчим комітетом Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирської області про народження дитини ОСОБА_1 – ІНФОРМАЦІЯ_6 відомості про батька ОСОБА_1 – ІНФОРМАЦІЯ_10 .
Внести зміни в актовий запис № 20 від 10.06.2010 про народження дитини, ОСОБА_1 – ІНФОРМАЦІЯ_6 , виключивши відомості про батька дитини, ОСОБА_1 – ІНФОРМАЦІЯ_10 . 
Звільнити ОСОБА_1 від обов`язку сплати аліментів, які стягуються на підставі рішення Олевського районного суду Житомирської області від 22.12.2010 по справі №2-1302/10, шляхом припинення їх стягнення на користь ОСОБА_2 в частині утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 01.07.2024.
Змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 22.12.2010 у справі № 2-1302/10, стягнувши щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей в розмірі 2/9 частки заробітку (доходу) відповідача, до повноліття сина ОСОБА_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 , а потім в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача до повноліття дочки ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 01.07.2024.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи в розмірі 12900,00 грн та судовий збір у розмірі 2952,23 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 13.06.2003 Баранівським РВ УМВС України в Житомирській області, РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Представник позивача: Ковальчук Руслана Миколаївна, адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий 31.08.2006 Олевським РВ УМВС України в Житомирській області, РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_3 .
Третя особа: Білокоровицька сільська рада, місцезнаходження: с. Білокоровичі, вул. Шевченка, буд. 69А, Коростенського району,Житомирської області, ЄДРПОУ 04343487.
Третя особа: Олевський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місцезнаходження: м. Олевськ, вул. Володимирська, буд. 5, Коростенського району, Житомирської області, ЄДРПОУ 33367371.

Суддя:	  	Г.  П.  Нижник