Справа № 146/419/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" квітня 2026 р. селище Томашпіль
Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Скаковська І.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції № 2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , маючого адміністративне стягнення за ч.1 ст. 184 КУпАП,
за ч.2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), –

ВСТАНОВИВ:
На розгляд суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушеня серії ВАБ №165418, 16 березня 2026 року ОСОБА_1 ухилився від виконання батьківських обов`язків, щодо належного виховання свого сина ОСОБА_2 , яке виразилось в тім, що 16 березня 2026 року ОСОБА_2 приніс до Томашпільського ліцею піротехнічний засіб та підривав їх кидаючи до підлоги, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП .
В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, по невідомим суду причинам, про час та місце розгляду справи останього було повідомлено завчасно та належним чином.
З огляду на те, що ОСОБА_1 будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про те, що дана справа буде розглядатися у Томашпільському районному суді не вжив заходів для явки до суду, суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03), «… сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, п.2, та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003 року).
Частиною 2 ст. 268 КУпАПпередбачений вичерпний перелік статей при розгляді справ, за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ч.2 ст.184 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.
Відтак, вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП доведена та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.
Таким чином, суд вважає, що дії правопорушника охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Отже, враховуючи характер вчиненого порушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.
Крім того згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином з ОСОБА_1 , підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 грн. 
Керуючись ст. ст. 23, 33-35, ч.2 ст.184, 221, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, –

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) судового збору.
На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд.

Суддя І.В.Скаковська

Повний текст постанови виготовлено 20 квітня 2026 року.