154/755/26 
2-а/154/14/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року Володимирський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Мушкета О.О.,
за участю секретаря судового засідання – Тивонюк А.О.
позивача - ОСОБА_1 
представника позивача - Соколова М.В. 
третьої особи – Бабіча В.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Володимирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє Соколов Микола Васильович до ГУНП у Волинській області, третя особа, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - інспектор Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Бабіч Владислав Васильович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-

установив:
Представник позивача – адвокат Соколов М.В. 20.02.2026 в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом, в якому зазначив, що постановою серії ЕГА № 1894794 від 14.10.2025, винесеною інспектором Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Бабіч В.В., ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.
Вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки, як зазначила ОСОБА_1 можливо вона 14.10.2025 і викликала працівників поліції, однак безпідставно вона цього не робила. Даний виклик міг бути зумовлений тим, що її сусіди порушують вимоги закону щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, або порушують правила утримання собак і котів. Крім цього зазначає, що інспектором Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Бабіч В.В. при винесенні постанови про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, останній всупереч вимог Конституції України та вимог КУпАП не роз`яснено її права, не надано можливості знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката. 
Представник позивача в позовній заяві зазначає, що про наявність винесеної щодо ОСОБА_1 постанови серії ЕГА № 1894794 від 14.10.2025 їй стало відомо лише 13.02.2026, коли було заблоковано її банківський рахунок.
Вважає, що до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 притягнута безпідставно, оскільки вона заперечувала факт вчинення нею правопорушення і жодних доказів на підтвердження її вини їй не було надано. Такий поспішний розгляд справи унеможливив її користування правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.
У зв`язку із викладеним, представник позивача Соколов М.В. просить суд поновити строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення та скасувати постанову серії ЕГА № 1894794, винесену інспектором Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Бабіч В.В. 14.10.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст.. 183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн., а провадження у справі закрити.
Ухвалою судді Володимирського міського суду Волинської області від 23.02.2026 позивачу поновлено строк звернення до суду з адміністративним позовом, позовну заяву прийнято до розгляду, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 15 год. 00 хв. 02.03.2026 та надано відповідачу строк для подання відзиву.
Представник відповідача ГУНП у Волинській області Забожчук О.В. 27.02.2026 скерувала до суду відзив, у якому зазначила, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що до задоволення не підлягають. Вказала, що підставою для винесення оскаржуваної постанови було те, що 14.10.2025 о 06 год. 55 хв. позивачка здійснила виклик на лінію "102", у якому повідомила, що за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 21 год. 00 хв. 13.10.2025 по теперішній час невідомі особи пошкодили замок у вхідних дверях. Заявниця не може потрапити до квартири. Вказана подія була зареєстрована в ЄО за № 16398 від 14.10.2025 та на місце події було направлено групу реагування ВОЯЖ-11. По прибуттю за викликом на місце події, працівниками поліції проведено огляд квартири заявниці, проте факт пошкодження майна не підтвердився, замок у вхідних дверях відчинявся без перешкод. Тобто, після оцінки працівниками поліції обстановки на місці було встановлено відсутність події про яку зазначено заявницею у виклику, встановлено, що повідомлена інформація є неправдивою, а факти, викладені у виклику ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження, що свідчить про надуманість заявницею факту та завідомо неправдивий характер повідомлення.
У подальшому, інспектор Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Бабіч В.В. виніс оскаржувану постанову, оскільки ОСОБА_1 повідомила неправдиву інформацію, якої насправді не було, а тому в її діях убачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП. Зазначена постанова була винесена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, у ході розгляду справи позивачку було ознайомлено з усіма її правами, проте копію постанови позивачка отримувати відмовилась, у зв`язку з чим, її копію було направлено позивачці листом № 153106-2025 від 14.10.2025. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
У судовому засіданні позивачка та її представник – адвокат Соколов М.В., документи про підтвердження повноважень якого містяться в матеріалах справи позовні вимоги підтримали із підстав, зазначених у позовній заяві. 
Представник відповідача ГУНП у Волинській області у судове засідання не з`явився
Третя особа, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - інспектор Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Бабіч В.В. суду показав, що вважає позов безпідставним, указав, що 14.10.2025 в ранню пору доби на планшет поступило повідомлення по факту пошкодження майна за адресою : вул. Олени Хохол, 15, 20 в м. Володимир, Волинської області, заявниця ОСОБА_1 . Прибувши зі своїм напарником на місце виклику вони встановили, що доводи заявниці ОСОБА_1 не підтверджуються, оскільки вхідні двері до її квартири були не пошкоджені, будь-яких механічних слідів злому на них виявлено не було. Він взявши у заявниці ключ від вхідних дверей та у її присутності безперешкодно їх відчинив. Вважає, що позивачка свідомо безпідставно викликала працівників поліції, оскільки це вже робила неодноразово. Запитавши у позивачки для чого вона викликала поліцію, остання не змогла пояснити причини, в результаті чого ним було прийнято рішення про винесення відносно заявниці постанови тапритягнуто її до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі в сумі 850 грн. При винесенні відносно ОСОБА_1 вищевказаної постанови їй були роз`яснені її права, ознайомлено зі змістом постанови та запропоновано отримати її копію, проте остання від отримання копії постанови відмовилася, про що ним було зроблено відмітку у постанові та цього ж дня копію постанови було направлено ОСОБА_1 поштою. Щодо надання суду відеозаписів з нагрудної боді камери з місця виїзду на виклик пояснив, що зробити це виявилось неможливим, оскільки строк зберігання таких відеодоказів закінчився і вони були знищені.
Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, третю особу на стороні відповідача яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Однією з основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини. Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Судом установлено та документально підтверджено, що постановою інспектора Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Бабіч В.В. від 14.10.2025 серії ЕГА № 1894794, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. за те, що вона 14.10.2025 здійснила завідомо неправдивий виклик на лінію 102 з повідомленням про пошкодження її майна (вхідних дверей квартири), інформація не знайшла свого підтвердження. Від підпису вказаної постанови ОСОБА_1 відмовилась, про що працівником поліції зроблено відповідний запис.
Статтею 183 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань, що тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у завідомо неправдивому виклику служби, зокрема поліції. При цьому дії особи спрямовані саме на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як, зокрема, поліції. Особа викликає поліцейського нібито для надання допомоги, знаючи наперед те, що у цьому немає ніякої необхідності.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю умислу. Особа, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, та бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.
Відповідно до п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.
Згідно з рапортом помічника чергового Володимирського РВп ГУНП у Волинській області Яцків Т.Ю., 14.10.2025 о 06 год. 55 хв. ОСОБА_1 зателефонувала на лінію «102» та повідомила про те, що з 21 год. 00 хв. 13.10.2025 по теперішній час невідомі особи пошкодили замок у вхідних дверях її квартири. Заявниця не може потрапити до житла. Вказана подія була зареєстрована в ЄО за № 16398 від 14.10.2025 
З письмового пояснення ОСОБА_1 від 14.10.2025 убачається, що вона 14.10.2025 викликала поліцію, оскільки вважала, що вхідні двері її квартири, а саме замок пошкодили невідомі особи. Вказала, що більше з подібних підстав викликати поліцію не буде, оскільки розуміє, що в поліції є більш важливіші виклики. Погоджується, що викликала поліцію з даного приводу безпідставно. Вказане пояснення зі слів ОСОБА_1 записано вірно і нею прочитано.
Згідно із аудіозаписом звернення ОСОБА_1 на лінію «102», остання повідомила спочатку про те, що вона боїться іти додому, оскільки її переслідує невідомий чоловік. В подальшому повідомила, що по приходу до своєї квартири виявила пошкодження замка вхідних дверей її квартири і що вона не може потрапити у житло.
Із доданих представником ГУПН у Волинській області фотознімків вбачається, що будь-яких пошкоджень дверей квартири, або ж замка дверей не виявлено. Таким чином, позивачка не надала будь-яких належних доказів наявності підстав припускати факт пошкодження майна позивачки, що обумовлювало б виклик поліції.
Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, передбачені статтею 183 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Згідно абз. 10 п. 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Таким чином, суд дослідивши та оцінивши представлені докази, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачка та її представник не зазначили і не представили суду доказів неправомірності дій поліцейського при складанні постанови та накладенні на неї адміністративного стягнення.
При цьому, жодні доводи позивачки не спростовують висновків суду, оскільки не підтверджуються будь-якими належними і допустимими доказами, зазначені в позовній заяві твердження не можуть слугувати беззаперечним доказом неправомірних дій відповідача, а тому суд їх розцінює як намагання позивачки ухилитись від відповідальності за дане порушення.
За наведених обставин оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за ст. 183 КУпАП є обґрунтованою. Відтак суд доходить висновку, що позовні вимоги про скасування оспорюваної постанови безпідставні та задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 1, 77, 242, 246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 183, 251, 276, 288,289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

УХВАЛИВ:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , від імені якої діє Соколов Микола Васильович до ГУНП у Волинській області , третя особа, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - інспектор Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Бабіч Владислав Васильович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення -відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення через Володимирський міський суд Волинської області.
Повний текст рішення виготовлено та проголошено 06.03.2026 року о 10 год.00 хв.

Суддя: Олександр МУШКЕТ