Ічнянський районний суд Чернігівської області  

Провадження № 3/733/258/26
Єдиний унікальний №733/494/26
Постанова 
Іменем України

14 квітня 2026 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області 
у складі судді Овчарика В.М.,
за участю секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 (м.Ічня) Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця в АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , 
за ст. 126 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
установив:
23 березня 2026 року о 22-12 год ОСОБА_1 на вул. Дрофаня в м. Ічня Прилуцького району Чернігівської області керував транспортним засобом Mazda 6, державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування даним транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 а ПДР.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, вину визнає, просив застосовувати до нього захід впливу у виді попередження.
За таких умов суд визнав можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху повинні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Зокрема, п. 2.1.а Правил дорожнього руху України передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідальність за ст. 126 ч. 2 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, іншими документами.
Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 2 КУпАП, так як його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 622572 від 23.03.2026 року та довідкою ВП № 2 (м.Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія та оглянутим відеозаписом, які є належними та допустимими доказами та такими, що підтверджують вину останнього у вчиненні ним вказаного адміністративного правопорушення.
Таким чином у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 2 КУпАП.

Відповідно до ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Вирішуючи питання відповідальності ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, його особу, який вину визнав, є неповнолітнім, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався і вважає за можливе з урахуванням вказаних обставин не накладати стягнення у виді штрафу, а застосувати до нього заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. 

Суд, застосовуючи саме такий вид постанови, вважає, що це буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню неповнолітнім ОСОБА_1 нових правопорушень. 

Керуючись ст. 13, 24-1п. 2, 284 КУпАП, суд
постановив:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 2 КУпАП та застосувати стосовно нього захід впливу, передбачений п. 2 ст. 24-1 КУпАП, у виді попередження. 
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя В. М. Ов чарик