Справа № 576/300/26
Провадження № 2/576/374/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

24 березня 2026 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Мазура С.А.,
за участі:
секретаря Горлинської Н.С.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач) через свого представника – адвоката Дудченка Владислава Валерійовича, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі – відповідач) про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, щомісячно, на весь період непрацездатності ОСОБА_3 , тобто протягом усього строку встановлення йому інвалідності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач та відповідач перебували у шлюбі. З відповідачем мають спільну дитину, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею. Відповідно до рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 15.06.2010 по справі №2-1264/2010 з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ними повноліття, починаючи стягування з 02.06.2010, та аліменти сплачувати матері – ОСОБА_1 . Станом на день подання даного позову ОСОБА_6 досяг повнолітнього віку. Відповідно до висновку психіатричної ЛКК № 623 ОСОБА_6 оглянутий психіатричною лікарсько-консультативною комісією 29.07.2024 та встановлено діагноз «помірна розумова відсталість». Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, ОСОБА_3 має ІІ групу інвалідності, причина інвалідності – інвалідність з дитинства, дата огляду – 26.08.2024. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1525 визначено, що ОСОБА_3 потребує стороннього нагляду. З вересня 2024 року по жовтень 2025 року ОСОБА_3 отримав 32188 грн. 30 коп. державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, а саме середній розмір соціальної допомоги склав 2299 грн. 16 коп. Сімейний кодекс України зобов`язує батьків утримувати своїх непрацездатних дітей з інвалідністю навіть якщо вони досягли повноліття. Оскільки повнолітній син ОСОБА_3 є особою з інвалідністю другої групи з дитинства, проживає з позивачем, розмір призначеної державою допомоги за інвалідністю є об`єктивно недостатнім для забезпечення належних умов проживання, харчування та лікування сина, вона змушена звернутися до суду з даним позовом.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи без участі позивача, в якій просив розглядати справу без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 21).
Відповідач будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, у наданий судом строк та станом на 24 березня 2026 року своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку, будь-яких клопотань чи заяв не надав.
У відповідності до частини восьмої статті 178 та частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 24 березня 2026 року суд вирішив розглянути справу у заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне.
Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 13 ЦПК України, сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, щобатьками ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 9). ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7, 12). 
Відповідно до висновку психіатричної ЛКК № 623, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оглянутий психіатричною лікарсько-консультативною комісією 29.07.2024, діагноз: помірна розумова відсталість; висновок: підлягає направленню на психіатричну МСЕК для переогляду (є дитиною-інвалідом з 2016 року) (а.с. 15).
Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААГ №761153 від 06.09.2024, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлена друга група інвалідності з дитинства, інвалідність встановлена на строк до 01 вересня 2026 року (а.с. 13).
Відповідно до індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю № 0511 від 06.09.2024 МСЕК психіатрична, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має другу групу інвалідності, причина інвалідності - інвалідність з дитинства на два роки, загальна тривалість перебування на інвалідності - 26.08.2024, мета реабілітації: стабілізація процесу, дата контролю за виконанням ІПР - 26.08.2026 (а.с. 18-20). 
Згідно Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1525 від 28.07.2025, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має ІІ групу інвалідності; повний діагноз: F71.0 – Помірна розумова відсталість (в ст. легкої імбіцильності) з емоційно-вольовим порушенням, без порушень поведінки; потребує стороннього нагляду (а.с. 16).
Довідка про отримання (неотримання) допомоги № 05-15/1830 від 26.11.2025 свідчить, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в УСЗН Глухівського МР, з 01.01.2025 до 31.10.2025 призначено допомогу - Державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, загальна сума доходу за період з 01.01.2025 до 31.10.2025 становить 32188 грн. 30 коп. (а.с. 17).
Відповідно до ч. 8, ч. 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Згідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати
У ч. 1 ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Тлумачення ст.ст. 198, 200 СК України свідчить, що при встановленні, чи повнолітні непрацездатні дочка чи син потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання повнолітнім непрацездатним дочкою, сином доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що вони не потребують матеріальної допомоги.
Отже, на підставі зазначеної норми, відповідач зобов`язаний утримувати повнолітнього непрацездатного сина, який потребує матеріальної допомоги.
Судом при визначенні розміру аліментів враховано обставини, зазначені у статті 182 СК України.
У сукупності наведеного, враховуючи, що відповідач є батьком повнолітнього непрацездатного сина, який потребує матеріальної допомоги, беручи до уваги, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги на харчування, одяг, лікування, а також враховуючи інфляційні процеси, постійне зростання цін на товари і послуги, а також обставини того, що обов`язком обох батьків є належне утримання повнолітнього непрацездатного сина, який потребує матеріальної допомоги, дослідивши докази по справі, судом визнається необхідним та достатнім стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, щомісячно, на період непрацездатності ОСОБА_3 , а саме, протягом строку встановлення йому інвалідності, до 01.09.2026, який буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім, і відповідатиме потребам повнолітнього непрацездатного сина, який потребує матеріальної допомоги, та платоспроможності самого відповідача, отже позов підлягає задоволенню.
Щодо часу, з якого присуджуються аліменти, то суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Як вбачається із матеріалів справи, позовна заява надійшла до суду 09.02.2026, а відтак, стягування аліментів починається з 09.02.2026.
На підставі пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України), суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.
У зв`язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1331 грн. 20 коп. 
Керуючись статтями 7, 8, 12, 13, 141, 247, 258-259, 263-265, 274, 279, 430 ЦПК України, статтями 182, 198, 200, 201 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, щомісячно, починаючи з 09.02.2026, на період непрацездатності ОСОБА_3 , а саме, протягом строку встановлення йому інвалідності, до 01.09.2026. 
Рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.  
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь держави 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.А. Мазур