Справа № 642/7203/25
Провадження № 2/642/490/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ 

17 квітня 2026 р. м. Харків 
Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Балабая С.С.,
при секретарі Ажиппо О.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс", в інтересах якого діє представник Шох Ілля Володимирович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В :
Представник позивача ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Шох І.В. звернувся до Холодногірського районного суду м. Харкова із позовом про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 26.02.2025 в розмірі 58265,06 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА») та ОСОБА_1 у формі електронного документа укладено Договір кредитної лінії № 159595888, відповідно до якого відповідач отримав від Товариства «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 20300,00 гривень.
Як ідеться у позові, відповідно до умов Розділу 2 Договору Товариство зобов`язалося надати відповідачу кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування відповідно до умов, зазначених у Договорі. Згідно умов Договору грошові кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на рахунок, використовуючи реквізити платіжної картки вказаної позичальником в особистому кабінеті, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання Позичальником чергового траншу за Договором. На виконання умов Договору грошові кошти були перераховані Товариством на банківську карту відповідача № 4731-21ХХ-ХХХХ-6422, яка була вказана ним при укладенні Договору. Проте в порушення умов Договору та Правил Позичальник не повернув надані йому кредитні кошти та не сплатив проценти за їх користування в обумовлені сторонами строки.
ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» 08.04.2025 уклали Договір факторингу № МВ-ТП/30.
Позивач зазначає, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, проте відповідач своїх зобов`язань не виконав. Від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право вимоги до Відповідача. 
У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 58265,06 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 гривень та судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.
Ухвалою суду від 19.11.2025 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач ОСОБА_1 правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
З цього приводу Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до частини другої статті 367 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд доходить таких висновків.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 26.02.2025 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії № 159595888, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в сумі 20300 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов договору та Комісію за надання кредиту відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Згідно із п. 2.3. договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором у розмірі, що дорівнює Загальному розміру Кредиту 26.02.2025 (що є датою надання Кредиту).
Другий та решта траншів за договором можуть бути надані позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим договором (п. 2.4. договору).
Пунктом 3.1 договору передбачено, що позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може отримати черговий транш в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 7 (сім) днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором.
Пунктом 3.2. договору визначено, що сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема неустойки), за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена.
Згідно з п.3.3. договору для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 7 (сім) днів дисконтного періоду проценти у розмірі 284 грн. 20 коп. Про суму нарахованих процентів та Комісії, що позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій позичальник інформується через особистий кабінет.
Згідно з умовами п. 7.2. договору в обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше, ніж протягом 30 календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 11.1 договору; ініціювання кредитодавцем дострокового розірвання/припинення дії договору в порядку, передбаченому п. 9.1.1.2 або п.9.1.1.7 договору.
Кінцева дата повернення (виплати) кредиту – 28.03.2030.
Сторони цього договору також погодили, що проценти за договором сплачуються в такому порядку: протягом дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування чи поновлення дисконтного періоду, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього договору (п. 7.4.1.); після закінчення дисконтного періоду кредитування, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти щоденно (п. 7.4.2).
Згідно з п.8.1. договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом та Комісію за надання кредиту у розмірі та порядку, що встановлені цим Договором.. Інших витрат позичальника договором не передбачено.
Згідно з п.8.3. базова процентна ставка складає 0,98 відсоток в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 відсотків річних.
Зазначений договір ОСОБА_1 підписав за допомогою одноразового ідентифікатора BAJE, відправленого 26.02.2025 о 11:14:57, введеного 26.02.2025 о 11:15:39.
У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 26.02.2025 зазначені персональні дані позичальника ОСОБА_1 , дата укладення договору – 26.02.2025, сума кредиту – 20300 грн, строк кредитування – 7 днів, номер банківської карти позичальника.
Про факт перерахування коштів на виконання умов договору № 159595888 ОСОБА_1 на банківську карту свідчить виписка за договором № б/н за період 26.02.2025-26.02.2025.
08.04.2025 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали Договір факторингу № МВ-ТП/30, відповідно до умов якого, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон плюс» права вимоги за переліком в Реєстрі прав вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до Реєстру прав вимоги від 08.04.2025 підтверджується відступлення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до ОСОБА_1 (№ 979 у реєстрі прав вимог) за кредитним договором № 159595888 від 26.02.2025 на загальну суму заборгованості 39568,76 грн, з якої: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) – 20300 грн, заборгованість по процентам – 7900 грн, комісії – 1218,00 грн, неустойка – 10150,00 грн.
Вказана сума також зазначена у розрахунку заборгованості, наданому ТОВ«Манівео швидка фінансова допомога».
Згідно із розрахунком заборгованості, наданим ТОВ «Таліон плюс» у ОСОБА_1 наявна заборгованість за кредитним договором № 159595888 від 26.02.2025 року у сумі 68415,06 грн, з якої: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) – 20300 грн, заборгованість по процентам – 36747,06 грн, комісії – 1218,00 грн., неустойка – 10150,00 грн.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» повідомляло відповідача про відступлення права вимоги за кредитним договором ТОВ «Таліон плюс» та необхідність сплати заборгованості за наданими реквізитами, які належать позивачу.
У свою чергу позивач направляв відповідачу досудові вимоги про повернення споживчого кредиту та сплати заборгованості, які останнім виконані не були.
Згідно з частинами першою, третьою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У частині першій статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі статтями 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Положення частини першої статті 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Аналізуючи викладене, можна дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно із частиною третьою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення частини шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами факт укладення 26.02.2025 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 договору кредитної лінії № 159595888 в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а також факт переходу права вимоги за вказаним договором до ТОВ «Таліон плюс».
Так, відповідно до п. 2.1. договору факторингу № МВ-ТП/30 від 08.04.2025, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон плюс» (фактор), в порядку та на умовах договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за переліком в Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в ропорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги (п. 2.2. договору).
Згідно із п. 5.3., фактор має право: здійснювати будь-які не заборонені чинним законодавством України дії для реалізації прав вимоги та отримання боргу від боржників, особисто або уповноважувати на це третіх осіб; укладати будь-які правочини (договори, угоди) з боржниками, в тому числі щодо реструктуризації боргу, продовження строку погашення боргу, повного чи часткового прощення суми боргу та ін.; розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб.
Відповідно до Реєстру прав вимоги від 08.04.2025 підтверджується відступлення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до ОСОБА_1 (№ 979 у реєстрі прав вимог) за кредитним договором № 159595888 від 26.02.2025 на загальну суму заборгованості 39568,76 грн, з якої: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) – 20300 грн, заборгованість по процентам – 7900 грн, комісії – 1218,00 грн, неустойка – 10150,00 грн.
Враховуючи викладене, суд вважає, що ТОВ «Таліон плюс» набуло права вимоги до відповідача в тому обсязі та на тих умовах, які існували на момент відступлення такого права первісним кредитором. При цьому умовами договору факторингу не передбачено права фактора на самостійне нарахування нових процентів за користування кредитом після набуття права вимоги, а визначено лише право вчиняти дії, спрямовані на реалізацію вже наявного права вимоги та отримання заборгованості від боржника.
Отже, нарахувавши проценти за користування кредитом після набуття права вимоги від первісного кредитора, ТОВ «Таліон плюс» вийшло за межі наданих йому прав та фактично змінило обсяг зобов`язання відповідача, що не відповідає умовам договору факторингу.
Суд, враховуючи викладене, вважає необґрунтований розрахунок заборгованості, наданий позивачем. У зв`язку з цим суд вважає за необхідне взяти до уваги розрахунок, здійснений первісним кредитором станом на момент відступлення права вимоги, який відповідачем не був спростований. Відповідно до зазначеного розрахунку, загальна сума заборгованості становить 29418,76 грн, з яких: 20300 грн — заборгованість за тілом кредиту, 7900,76 грн — заборгованість за процентами, 1218 грн – заборгованість по комісії. Вимога про стягнення неустойки, відображеної у цьому розрахунку, позивачем не заявлялася.
Заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу у сумі 5000 грн є співмірним зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг, відповідає критеріям реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. Крім того, відповідач не подавав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. 
Питання про стягнення суми судового збору суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.526, 530, 536, 610, 1048-1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.12, 13, 76, 77, 141, 247, 258 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс", в інтересах якого діє представник Шох Ілля Володимирович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" заборгованість за Договором кредитної лінії № 159595888 від 26.02.20254 у розмірі 29418 (двадцять дев`ять тисяч чотириста вісімнадцять) гривень 76 коп, з них: 20300 грн — заборгованість за тілом кредиту, 7900,76 грн — заборгованість за процентами, 1218 грн – заборгованість по комісії.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" витрати зі сплати судового збору у розмірі 1223 (одна тисяча двісті двадцять три) гривні 10 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС", місцезнаходження: 14017, м. Чернігів, вул. Жабинського,13 Чернігівської області, ЄДРПОУ 39700642.
Представник позивача: Шох Ілля Володимирович, РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15 Б.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя С.С. Балабай