Справа № 194/486/26 
Номер провадження 2-о/194/39/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
20 квітня 2026 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі: 
головуючого судді Соколової Ю.І.,
присяжних Голіка О.М., Борінських А.А., 
за участю секретаря судового засідання Григор`євої А.Є., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління міністерства юстиції, Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про оголошення фізичної особи померлою,
ВСТАНОВИВ:
Заявник, в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся до суду із заявою про оголошення померлим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області, Павлоградського району, м. Тернівка, стрільця-санітара 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України. Датою його смерті вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем його смерті вважати населений пункт м.Бахмут Бахмутської міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області. Встановлення факту необхідне заявнику для проведення державної реєстрації смерті, отримання часки спадкового майна, отримання грошової допомоги та іншим виплат, які підлягають виплаті сім`ї загиблого військовослужбовця.
В обґрунтування вимог заявник зазначив, що його батько ОСОБА_5 , 15.01.2021 року уклав контракт про проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 . У зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України ОСОБА_5 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця-санітара 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону. Під час проведення штурмових дій бригада зазнала втрат особового складу - 6 військовослужбовців зникли безвісти. Серед них - солдат ОСОБА_5 . За результатами службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_5 встановлено, що під час захисту територіальної цілісності України від російських окупаційних військ, а саме 20.02.2023 приблизно о 10:55-13:35 поблизу м. Бахмут Донецької області (в напрямку н.п. Кліщіївка Донецької області), під час штурмових дій позицій окупаційних військ російської федерації, силами НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , безвісти зник солдат ОСОБА_5 . В подальшому 20.02.2023 приблизно о 19:00 після перевірки особового складу було виявлено відсутність солдата. Пошукові заходи результати не дали.
Відтак відповідно до приписів Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» ОСОБА_5 за законом набув статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин. З дня його зникнення та по теперішній час на місці постійного проживання жодної інформації про нього не надходило, а тому просить задовольнити вимоги.
Ухвалою від 18.03.2026 відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.
Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України звернувся до суду з письмовими поясненнями, обґрунтування яких зазначено посилання на правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного суду у постанові від 11.12.2024 у справі № 755/11021/22 та необхідність визначення часових характеристик ведення бойових дій в районі м. Бахмут згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України №376 та відповідно врахувати їх при вирішенні справи. 
Заінтересована особа ОСОБА_4 у відзиві на заяву про оголошення фізичної особи померлою просила у задоволенні заяви відмовити за недоведеністю та відсутності доказів, які дають підстави припускати загибель її сина. В матеріалах службового розслідування відсутні докази загибелі, немає свідчень очевидців про отримання поранень несумісних з життям або перебування в епіцентрі вибуху, тому існує висока ймовірність перебування ОСОБА_5 в полоні. В обґрунтування своєї позиції, зокрема, послалась на практику Верховного Суду про те, що за наявності обставин, що дозволяють припустити перебування особи в полоні або її вимушене переміщення внаслідок воєнних дій, оголошення такої особи померлою до спливу встановлених строків або без неспростовних доказів загибелі є порушенням принципу правової визначеності та прав особи.
Учасники справи, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явились.
Від заявника та його представника надійшла заява про розгляд цивільної справи за їх відсутності.
Заінтересована особа ОСОБА_4 подала відзив, в якому, зокрема, просила розгляд справи проводити без її участі.
Заінтересована особа ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви про оголошення її чоловіка – ОСОБА_5 померлим, не заперечувала.
Відповідно до ч.2 ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ухвалою суду від 15.04.2026 суд перейшов на стадію ухвалення рішення, проголошення якого ухвалено на 20.04.2026.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Як свідчать матеріали справи, заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 9). 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , солдат, військовослужбовець, проходив військову службу на посаді стрільця-санітара 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (а.с. 10-13).
Відповідно до витягу з журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 від 20.02.2023 року, під час проведення штурмових дій з напрямку південних околиць Бахмут в напрямку Кліщіївка бригада зазнала втрат особового складу - 6 військовослужбовців зникли безвісти, серед яких солдат ОСОБА_5 (а.с. 14).
20.02.2023 командир НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_6 доповів до штабу військової частини про факт зникнення безвісти під час виконання бойових завдань військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 - солдата ОСОБА_5 (а.с.15).
Із пояснень ОСОБА_7 (командир роти 2 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ) від 03.03.2023 та ОСОБА_8 (заступник командира батальйону з морально-психологічного забезпечення НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ) вбачається, що під час захисту територіальної цілісності України від російських окупаційних військ, а саме 20.02.2023 приблизно о 10.55-13.35 поблизу м. Бахмут Донецької області (в напрямку н.п. Кліщіївка Донецької області), під час штурмових дій позицій окупаційних військ російської федерації, силами 1 механізованої роти та 2 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , безвісти зник солдат ОСОБА_5 . В подальшому 20.02.2023 року приблизно о 19.00 після перевірки особового складу було виявлено відсутність солдата ОСОБА_5 . Пошукові заходи результати не дали. Військовослужбовець перебував у засобах індивідуального захисту (а.с. 16-17). 
Як убачається з витягу із наказу № 6863 від 30.03.2023 про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_5 , під час захисту територіальної цілісності України від російських окупаційних військ, а саме 20.02.2023 приблизно о 10:55-13:35 поблизу м. Бахмут Донецької області (в напрямку н.п. Кліщіївка Донецької області), під час штурмових дій позицій окупаційних військ російської федерації, силами НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , безвісти зник солдат ОСОБА_5 . В подальшому 20.02.2023 приблизно о 19:00 після перевірки особового складу було виявлено відсутність солдата ОСОБА_5 . Пошукові заходи результати не дали. Військовослужбовець перебував у засобах індивідуального захисту. Військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 , вважати таким, що зник безвісти під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в районі ведення бойових дій, та інформація про місце перебування (знаходження) якого наразі невідомо, а також відсутні відомості щодо загибелі (смерті), або знаходження у полоні даного військовослужбовця (а.с. 18-22).
Матеріали кримінального провадження у досудовому розслідуванні, розпочатому за заявою ОСОБА_4 щодо факту зникнення її сина військовослужбовця ОСОБА_5 під час проведення бойових дій поблизу населеного пункту Бахмут (витяг з ЄРДР від 01.03.2023) (а.с.28).
Згідно наданої виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора від 11.02.2026 № 08-06/7745 вбачається, що відомості про ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесені до реєстру НІБ, однак відомості про перебування запитуваної особи в полоні відсутні, інформація від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного Комітету Червоного Хреста про ОСОБА_5 до НІБ не надходила. Окрім того, держава- агресор не надає інформацію про місце тримання та стан здоров`я громадян України, які перебувають у полоні. Таким чином, враховуючи всі об`єктивні дані факту зникнення безвісти солдата, на даний час не має підстав вважати, що він живий чи перебуває у полоні (а.с.23-24).
Об`єднаний центр СБУ підтвердив наявність в обліку інформації про факт зникнення ОСОБА_5 . Водночас зазначено, що під час взаємодії з уповноваженими органами та міжнародними структурами відомостей про його місцезнаходження, перебування у полоні держави-агресора або інших даних не отримано (а.с. 25).
Управління з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин Міністерства внутрішніх справ України підтвердило, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесений до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (правовий статус набув 20.06.2023), оголошений у розшук та внесений до обліку підсистеми «Розшук». Інформації про його фактичне місцезнаходження, перебування у полоні або загибель не отримано. Пошукові та слідчі заходи тривають (а.с. 26).
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
У відповідності до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
За приписами частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Смерть - це припинення життєдіяльності організму. Зі смертю припиняється цивільна правоздатність фізичної особи.
Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31.05.2023 у справі № 177/11/20, від 07.11. 2023 у справі № 607/159/23.
У постановах від 26.04.2023 у справі № 337/3725/22, від 29.03.2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема: письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.
Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.
Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25.10.2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).
Разом із тим, суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою (див. постанову Верховного Суду від 08.02.2024 у справі № 148/1207/22 (провадження № 61-14338св23)).
Заявник у заяві про оголошення фізичної особи померлою, посилався на матеріали службового розслідування ВЧ НОМЕР_1 по факту зникнення безвісти військовослужбовця солдата ОСОБА_5 .
Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Судом встановлено, що за наслідками службового розслідування складено Акт від 30.03.2023, згідно якого, 20.02.2023 року приблизно о 10:55-13:35 поблизу м. Бахмут Донецької області, в напрямку н.п. Кліщіївка Донецької області, під час штурмових дій позицій окупаційних військ російської федерації, силами НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , безвісти зник солдат ОСОБА_5 . В подальшому 20.02.2023 року приблизно о 19:00 після перевірки особового складу було виявлено відсутність солдата ОСОБА_5 . Пошукові заходи результати не дали. Військовослужбовець перебував у засобах індивідуального захисту. Військовослужбовця доцільно вважати таким, що зник безвісти.
Вказаний акт службового розслідування містить викладення обставин, які зроблені на підставі доповіді командира НОМЕР_2 механізованого батальйону ОСОБА_9 , пояснень двох військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . 
Відомості до ЄРДР внесені на підставі заяви матері військовослужбовця від 01.03.2026 про те, що 19.02.2023 її син ОСОБА_5 останній раз виходив на зв`язок під час бойових дій, після чого зник безвісті у н.п. Бахмут. 
Інших належних та достатніх доказів на підтвердження ймовірної загибелі солдата неподалік населеного пункту Бахмут в напрямку Кліщіївка Донецької області заявником не надано.
Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», с. Кліщіївка Бахмутської територіальної громади Бахмутського району Донецької області в період з 24.02.2022 по 23.01.2023 та з 18.09.2023 по теперішній час - територія активних бойових дій; з 24.01.2023 по 17.09.2023 - тимчасово окупована рф територія України; населений пункт Бахмут з 24.02.2022 по 12.12.2023 - територія активних бойових дій; з 13.12.2023 по теперішній час - тимчасово окупована рф територія України.
Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12. 2024 №755/11021/22 (провадження № 14-94цс24):
«97. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.
98. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
99. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.
100. У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності».
З огляду на те, що солдат ОСОБА_1 зник безвісти в зоні ведення активних бойових дій, на території, яка була в окупації, а населений пункт Бахмут на даний час залишається тимчасово окупованим, в населеному пункті Кліщіївка продовжуються активні бойові дії, суд доходить до висновку про відсутність підстав для оголошення його померлим до спливу строків, вказаних у частині другій статті 46 ЦК України.
В даному конкретному випадку, на переконання суду, не можливо відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною й зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.
За таких обставин, заява ОСОБА_1 про оголошення свого батька померлим, залишається без задоволення.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 263, 265, 315 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про оголошення особи померлою – повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою надіслати рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи.
Копію судового рішення направити учасникам справи.
Повне найменування учасників справи:
Заявник ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ),
Представник заявника Геращенко Тетяна Василівна (місцезнаходження: а/с 270, м.Вінниця, 21050), 
заінтересована особа: Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління міністерства юстиції (юридична адреса: вул. Центральна, 47, м. Павлоград, Дніпропетровська область, 51400), 
Заінтересована особа: Міністерство оборони України (юридична адреса: проспект Повітряних Сил, будинок, 6, місто Київ, 03168), 
Заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ),
Заінтересована особа: ОСОБА_3 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ),
Заінтересована особа: ОСОБА_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ).

Повний текст рішення складено 20 квітня 2026 року.

Суддя Ю.І. Соколова

Присяжні О.М. Голік
А.А. Борінських А.А.