ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3820/26 Справа № 210/5849/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чайкіна О. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року м. Кривий Ріг 

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,
суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.,
секретар судового засідання Лідовська А.А.,
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 18 грудня 2025 року, ухвалене суддею Чайкіною О.В. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 22 грудня 2025 року,

ВСТАНОВИВ

У серпні 2025 року позивач ОСОБА_1 , уточнивши позовні вимоги, звернулося до суду з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі ТОВ «Нафтогаз України»), Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» (далі АТ «ОГС «Криворіжгаз») про захист прав споживачів. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . 07 лютого 2022 року оператором ГРМ складений акт про демонтаж лічильника газу №0330211907 і в цей же день був встановлений тимчасовий лічильник з показаннями 00043,480 куб.м. Перевірка лічильника, у порушення діючих нормативних актів, проводилася до грудня місяця 2022 року і 01.12.2022 року відповідно до акту про демонтаж тимчасового лічильника, знятий з показаннями 00158,670 куб.м. Таким чином, за період з 07.02.2022 по 01.12.2022 витрати газу становлять 158,67 - 43,48 = 115,19 куб.м, вартість складає 115,19 х 7,96 = 916,91 грн. Позивачкою сплачено з 03.2022 по 31.12.2022 суму 990,57 грн., переплата становить 73,66 грн. 01 грудня 2022р. Позивачці був встановлений повірений лічильник газу з показами 00000,137. 
Станом на 30.06.2022 (за травень місяць) борг перед відповідачем був відсутній, нараховано 45,12 грн., які позивачка сплатила. Але, вже за липень місяць витрати газу написали 35,7 куб.м, з якими позивачка категорично не згодна: покази лічильника остання передає самостійно, контролерів не було і звідки взялася така цифра позивачці з серпня 2022 року пояснити ніхто не може.
Постачальник за 2022 рік виставляє показання лічильника неправильно 81,62 куб.м, у той час коли споживач використав 55,67 куб.м. До того ж, за нараховані 81,62 куб.м постачальник нарахував 1340,71 грн.
На підставі викладеного позивачка просить суд зобов`язати відповідачів прибрати з показників об`єму витраченого газу 25,95 куб.м та перерахувати надані послуги, з яких зняти зайво нараховану суму 897,59 грн. за 2022 рік.
Рішенням Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 18 грудня 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. 
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 18 грудня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, а саме визнати дії Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільчої системи «Криворіжгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» неправомірними в частині дописки об`єму витраченого природного газу 25,95 куб.м. за 2022 рік споживачу та 879,34 грн. зайво нарахованої суми; зобов`язати Твариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» виключити з показників об`єму витраченого газу зайво включені 25,95 куб.м. за 2022 рік по споживачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не розібрався у її позовних вимогах, до червня 2022 року питань з постачальником газу у неї не виникало. Обов`язки як споживача вона виконує. Суд першої інстанції взяв за основу інформацію про обсяги споживання природного газу, його вартість та оплату по особовому рахунку № НОМЕР_2 , яка міститься в таблиці, наданій у відзиві АТ «НАК «Нафтогаз України», який вказав, що він не є відповідачем. Вказані дані жодними доказами не підтверджені, але суд прийняв їх за основу. Щоб довести, що їй дописали невикористаний газ, вона також використовує дані такі, як: спожитий нею газ, який є незмінним 10,0 куб.м. (навіть, якщо вона використовує менше, вона вказує 10,0 куб.м.); оплати взяті з квитанцій, але сума за наданими даними відповідача відрізняється всього на 9,40 грн (невірно вказана оплата у 04.2024 – на 0,60 грн. більше, 09.2024 року – на 10,00 грн. менше ніж сплачено). Наголошує, що вона не повинна сплачувати незаконно нараховані (безпідставно дописані) кубічні метри газу. Суд не вказав, якими саме доказами вона має довести те, що вказано у таблиці відповідача на 2022 рік 
У відзиві на апеляційну скаргу Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги, просить залишити рішення Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 18.12.2025 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Зазначає, що АТ «Криворіжгаз» був Оператором ГРМ та здійснював господарську діяльність з розподілу природного газу в межах території міста Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району) та Криворізького району Дніпропетровської області до 01.08.2023 року. Позивач в апеляційній скарзі посилається, що відповідачем невірно визначено обсяг природного газу спожитого у 2022 році всупереч того, що вона своєчасно передавала показники лічильника газу. Однак таке твердження позивачки спростовується копією звернення ОСОБА_1 до АТ «Криворіжгаз» від 02.08.2023 року, в якому вона зазначає, що в період проведення повірки демонтованого 07.02.2022 року лічильника газу не передавала показники лічильника газу встановленого за адресою: АДРЕСА_1 , на відповідний період. Відсутні докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, а саме, що нарахований споживачу за 2022 року об`єм природного газу в розмірі 25,95 куб.м. є неправомірним. Обґрунтування позовної заяви зводиться до непогодження з об`ємом, проте не спростовується жодним належним доказом. 
У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та безпідставність доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін. Посилається, що позивачем не наведено належного обґрунтування того, в чому полягає порушення її прав ТОВ «ГК «Нафтогаз України».
Заслухавши суддю доповідача, позивача Перевязко В.О., яка наполягалана задоволенні її апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представника відповідача Акціонерного товариства "Оператор газорозподільнох системи "Криворіжгаз" Домбровської Є.В., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити рішення суду першої інстанції без змін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог за наявними у справі матеріалами, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає вищевказаним вимогам закону.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції встановивши, що стверджуючи про неправомірне нарахування 26,95 м.куб природного газу, не надала жодного допустимого доказу на підтвердження помилковості даних, сформованих Оператором ГРМ, або недостовірність інформації, переданої до інформаційної платформи Операторі ГТС, а суб`єктивне несприйняття нарахованого об`єму та посилання на власний розрахунок споживача не може вважатися доказом порушення з боку відповідача, дійшов висновку, що підстав для втручання у сформовані обсяги споживання природного газу та проведення перерахунку не вбачається, а заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду та зазначає наступне. 
Позивач ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .
Судом встановлено, що 07 лютого 2022 року оператором ГРМ складений акт про демонтаж лічильника газу №0330211907 у споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6)
Також, в цей же день, 07 лютого 2022 року за вказаною адресою встановлений тимчасовий лічильник з показаннями 00043,480 куб.м, що зафіксовано актом з аналогічним номером №0330211907 (а.с.7).
Відповідно до акту про демонтаж засобу вимірювальної техніки у споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасовий лічильник знятий з показаннями 00158,670 куб.м.
Суду представлена квитанція – рахунок за спожитий газ ОСОБА_1 за травень 2022 року з якого встановлено, що об`єм спожитого газу становить 5,67 куб.м, нараховано - 45,12 грн, борг – 0, сплачено 45,12 грн (а.с.10). 
Відповідно листа ТОВ ГК «Нафтогаз України», по особовому рахунку № НОМЕР_2 за період постачання було спожито 381,62 куб.м природного газу на загальну суму 3036,54 грн. Станом на 30 квітня 2025 по особовому рахунку № НОМЕР_2 обліковується заборгованість в сумі 359,59 грн.
Відповідно до витягу з білінгової системи постачальника у вигляді роздруківки по особовому рахунку № НОМЕР_2 на підставі наведених даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) спожитого природного газу споживачу і були виставлені рахунки постачальником (а.с.42 зворот - 52).
Позивачем заявлено вимоги про визнання неправомірними дій відповідачів в частині дописки за об`єму витраченого природного газу 25,95 куб.м. за 2022 рік та 879,34 грн. зайво нарахованої суми та зобов`язання відповідачів виключити з показників зайво вказаний об`єм витраченого газу, перерахувати вартість наданих послуг. 
ТОВ «ГК «Нафтогаз України» здійснює ліцензовану діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі НКРЕКП) № 880 від 04.07.2017.
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 22.07.2020 № 917-р ТОВ «ГК «Нафтогаз України» обрано постачальником «останньої надії» строком на три роки. Згідно з пунктом 26 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» постачальник «останньої надії» визначений КМУ постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.
Пунктом 1 Розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 (далі Правила, Правила постачання) передбачено, що постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501 (далі Типовий договір), який є публічним, а його умови однаковими для всіх споживачів.
Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання.
Відповідно до пункту 1 наказу Міністерства енергетики України від 08.06.2022 № 198, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.06.2022 за № 637/37973 Про постачання природного газу побутовим споживачам (далі Наказ від 08.06.2022 № 198) на виконання рішення Кризового комітету, затвердженого наказом Міністерства енергетики України від 26.02.2022 № 87 «Про введення Кризової ситуації рівня надзвичайної ситуації» та протоколу засідання Кризового комітету від 03.06.2022 № 1; відповідно до Національного плану дій, затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 02 листопада 2015 року № 687, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 листопада 2015 року за № 1458/27903; згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про ринок природного газу»; з урахуванням листа НКРЕКП від 03 червня 2022 року № 4521/16/7-22, було наказано ТОВ «ГК «Нафтогаз України» здійснювати постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору та базової річної пропозиції:
1) з 01 травня 2022 року - побутовим споживачам, яких на день набрання чинності цим наказом внесено до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи;
2) з дня початку постачання природного газу постачальником «останньої надії» - побутовим споживачам, яких після набрання чинності цим наказом буде внесено до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи.
Згідно з пунктом 1.1. Типового договору цей Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником.
Відповідно до п. 1.2. Типового договору умови цього Типового договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та Правил постачання та є однаковими для всіх побутових споживачів України.
Згідно з пунктом 1.3. Типового договору цей Типовий договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом укладення цього Типового договору є включення Постачальником Споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заявиприєднання, поданої Споживачем в установленому законодавством порядку.
Відповідно до пунктом 2.2. Типового договору обов`язковою умовою для постачання природного газу Споживачу є наявність у Споживача укладеного в установленому порядку з Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, на підставі якого Споживач набуває право правомірно відбирати газ із газорозподільної системи.
Відповідно до абзацу 1 пункту 1 глави 2 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015 (далі Кодекс ГТС) з метою уніфікації та однозначної ідентифікації суб`єктів ринку природного газу та точок комерційного обліку, розміщених на об`єктах газової інфраструктури, та для забезпечення спрощення процедур зміни постачальників природного газу та електронного обміну даними між суб`єктами ринку природного газу, на національному рівні використовується система кодування, рекомендована Європейською мережею операторів газотранспортних систем (ENTSOG).
Абзацом 2 пункту 1 глави 2 розділу IV Кодексу ГТС визначено, що для кодування використовується EIC-код.
Згідно з абзацом 4 вказаного пункту глави 2 розділу IV Кодексу ГТС кожному суб`єкту ринку природного газу та/або точці комерційного обліку може бути присвоєно лише один EIC-код.
Зазначене обумовлює відсутність в інформаційній платформі найменувань споживачів, у зв`язку з чим їх ідентифікація здійснюється виключно за присвоєними EIC-кодами.
Відповідно до абзацу 1 пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання, які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником «останньої надії» та випадків, передбачених пунктом 6 цієї глави) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем. Реєстрація споживача в Реєстрі споживачів постачальником «останньої надії» здійснюється на період, що не може перевищувати граничний строк постачання, визначений Законом України «Про ринок природного газу» та Правилами постачання природного газу.
Положеннями абзацу 11 пункту 2 глави 5 вказаного розділу Кодексу ГТС визначено, що дата початку постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії» визначається в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі.
Водночас максимальний строк, на який споживача або оператора газорозподільної системи реєструють у Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», визначається Правилами постачання природного газу.
Відповідно до пункту 1 Розділу IV Кодексу ГТС інформаційна платформа містить такі дані, зокрема: 7) інформацію про фактичне добове споживання; 8) інформацію про фактичне споживання кожного газового місяця (М).
Так, судом першої інстанції було встановлено, що з травня 2022 року споживач за ЕІС-кодом 56XM08A15567837G, о/р НОМЕР_2 знаходиться в реєстрі постачальника ТОВ «ГК «Нафтогаз України».
Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ (АТ «Криворіжгаз», з 01.08.2023 – Криворізькою філією товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»), відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (далі – Кодекс ГРМ), затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) № 1839 від 26 грудня 2022 року ТОВ «Газорозподільні мережі України» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу і з 01 серпня 2023 року ТОВ «Газорозподільні мережі України» виконує функції Оператора ГРМ у межах міста Кривого Рогу (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району) та Криворізького району Дніпропетровської області.
ТОВ «ГК «Нафтогаз України» здійснювало постачання природного газу на об`єкт позивача на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, що є типовим, публічним та не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
Ціна природного газу вільно встановлюється постачальниками на ринку природного газу та складається з ціни природного газу (без урахування вартості послуги з транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи) та вартості послуги з транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи та з податку на додану вартість.
Відповідно до підпункту 1 пункту 4.4. розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними Дніпровською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України», що є оператором газорозподільної мережі за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.
Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ (Криворізькою філією ТОВ «Газорозподільні мережі України»), відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015р., а не ТОВ «ГК «Нафтогаз України».
Крім того, відповідно до пункту 1 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.
Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.
Відповідно до пункту 4 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ:
- побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.
- у разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу ГРМ. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань.
Таким чином, коригування об`ємів (обсягів) спожитого газу у минулих періодах не передбачено Кодексом ГРМ.
Згідно з Кодексом ГРМ, Оператор ГРМ має право формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача тільки поточним місяцем, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу або в якому були своєчасно надані показники лічильника газу споживачем.
Отже, Постачальник проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу.
Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, що визначені Оператором ГРМ на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.
Крім того, автоматизований облік обсягів спожитого побутовим споживачем природного газу забезпечується не тільки Споживачем та Оператором ГРМ, а і Оператором ГТС.
На підставі таких даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) спожитого природного газу позивачу були виставлені рахунки.
Відповідно листа ТОВ ГК «Нафтогаз України» по особовому рахунку № НОМЕР_2 за період постачання було спожито 381,62 куб.м. природного газу на загальну суму 3 036,54 грн. Станом на 30 квітня 2025 року по вказаному особовому рахунку обліковується заборгованість в сумі 359,59 грн.
Іншої інформації щодо об`єму (обсягу) спожитого природного газу від Оператора ГРМ (Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України») до ТОВ «ГК «Нафтогаз України» не надходило та матеріали справи не містять.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Відповідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Аналізуючи надані позивачем докази на підтвердження доведеності заявлених вимог, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо того, що позивачка, стверджуючи про неправомірне донарахування 25,95 м? природного газу, не надала суду жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував помилковість даних, сформованих Оператором ГРМ, або недостовірність інформації, переданої до інформаційної платформи Оператора ГТС. Її доодвди зводяться до суб`єктивного несприйняття нарахованого об`єму, її посилання на власні розрахунки не може вважатися доказом порушення з боку відповідачів. Доводи позивачки про нарахування зайвих 25,95 м? не знайшли підтвердження під час розгляду справи.
Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, відсутність належних доказів у сторони позивача про неправомірне нарахування об`єму природного газу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який дійшов висновку про не встановлення протиправних дій з боку відповідачів щодо неправильного нарахування/облік природнього газу в об`ємі 25,95 м3 за споживачем за ЕІС-кодом 56XM08A15567837G, особовий рахунок № НОМЕР_2 , тому підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не вбачається. 
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Отже, ураховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 ..
Колегія суддів зауважує, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 18 грудня 2025року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 08 квітня 2026 року.

Головуючий:

Судді: