Справа №705/936/25
2-а/705/38/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого – судді  Піньковського Р.В.
при секретарі   Романовій О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань Черкаської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, 
У С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №61 від 04.02.2025.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідач ОСОБА_2 займаючи посаду ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 04.02.2025 року виніс постанову № 61 у справі про адміністративне правопорушення про нібито вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень.
24 січня 2024 року відносно нього ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення №61 в якому зазначено, що 24.01.2025 року він був запрошений військовослужбовцями до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення військово-облікових даних, згідно даних ЄДРВ «Оберіг» він перебував на обліку військовозобов`язаних з 03.01.1997 року в картотеці «Вільні місця» та в під картотеці «непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час». 
В ході уточнення даних він відмовився від отримання направлення для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я № 2/505 від 24.01.2025 року. 
Також йому одразу була виписана повістка №2/74 про виклик о 12.00 год. 24.01.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення своїх персональних даних та проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, яку він відмовився отримувати.
Таким чином, на думку ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , він своєю відмовою, порушив закони України, про що він зазначив у протоколі від 24.01.2025 року, а саме;
- абзац 4 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-ХИ, згідно з якою громадянин зобов`язаний проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного ТЦК та СП, закладів охорони здоров`я.
- частини 1-3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; 
- підпункт 4) пункт 1 частину 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМ України № 1487 від 30.12.2022 року. 
Стверджує, що нічого не порушував, оскільки у 2023 році він в ІНФОРМАЦІЯ_4 отримав картку обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного, в якій працівники ІНФОРМАЦІЯ_5 написали лише його прізвище ім`я та по-батькові, дату народження, те що він не служив, інших будь-яких даних не зазначили в тому числі дати видачі і направлення. 
Після чого він проходив та проходить військово-лікарську комісію по даний час, що підтверджується відмітками лікарів з печатками в зазначеній картці та самою карткою, що ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 як ОСОБА_4 , який складав протокол так і ОСОБА_2 , який виносив постанову, не взяли до уваги та не дали цьому факту оцінку. 
Окрім цього, після направлення його працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 у 2023 році на проходження ВЛК, він звернувся до Державної установи «Інститут нейрохірургії ім. академіка Ромоданова ПАМП України», де його оперували, в зв`язку з чим він обмежено придатний до військової служби, з метою до обстеження, за наслідками такого обстеження йому було видано консультативний висновок спеціаліста, що підтверджує той факт, що він не ухиляється від проходження ВЛК.
Крім того, тимчасовими керівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 не взято до уваги, не перевірені та не досліджені його пояснення щодо того, що він фактично постійно здійснює догляд за своєю одинокою матір`ю - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка потребує постійного стороннього догляду внаслідок перенесеного інсульту.
Вважає, що через догляд за матір`ю він не підлягає призову, але і відстрочки в даний час не має, так як з 2023 року проходить вказану процедуру із збору відповідних документів та розгляду таких документів відповідними комісіями.
Крім того, він є глибоко віруючою людиною, внаслідок чого є дійсним членом громади Свято Троїцької церкви м. Умані та постійно приймає активну участь в проведенні богослужінь і на постійній основі займається поточними ремонтами споруди церкви та прилеглої території, тому внаслідок боговірування з власних переконань він не може бути призваним та не може брати в руки зброю та можливо вбивати інших людей, тому що це категорично суперечить божим основам, чого він не може порушити. Вважаю, що важливіше служити церкві та богу ніж служити в армії та що користі з цього від нього суспільству буде набагато більше. 
Всі ці обставини тимчасово-виконуючі обов`язки начальників ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , який складав постанову та ОСОБА_3 , який складав протокол, зобов`язані були встановити, дослідити та дати їм оцінку, в силу ст.ст. 7, 9, 245, 25 1, 256, 278, 280, 283 КУпАП. 
Звертає увагу, що протокол складено ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , а постанову складено ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , що є грубим порушенням об`єктивності розгляду справи, в зв`язку з тим, що фактично особа, яка займає одну і ту ж посаду, складає і протокол і постанову, тому є зацікавленою в позитивному результаті для себе, тобто в притягненні його до адміністративної відповідальності, що порушує крім КУпАП також і Закон України «Про запобігання корупції». 
Щодо змісту протоколу та інкримінованих йому неправомірних дій на думку начальників ІНФОРМАЦІЯ_5 , вважаю, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, з огляду на наступні обставини: 
зі змісту протоколу прослідковується що він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 24.01.2025 року о 09.00 годині для уточнення військово-облікових даних. 
Потім близько 10.30 години він відмовився від отримання повістки № 2/74 про виклик на 12.00 год. 24.01.2025 року, тобто цього ж самого дня для уточнення своїх персональних даних, тобто військово- облікових документів. При цьому він вже перебував в ІНФОРМАЦІЯ_4 починаючи з 9.00 год. по 12.30 год. та уточнював дані військово- облікових документів. 
Наголошує, що протокол № 61 від 24.01.2025 року було складено в період часу з 10 год. 40 хв. по 12 год. 30 хв., тобто в протоколі йому інкримінують відмову в отриманні повістки на 12.00 год., а вже о 10.40 годині складають протокол в якому зазначають щодо військово-облікових даних (персональних даних). 
Йому інкримінують порушення абзацу 4 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543- XII. Згідно даної норми визначені обов`язки громадян під час мобілізації: пунктом 4 частини 1 визначено наступний обов`язок: «Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.». 
При цьому обов`язку проходити медичний огляд в абзаці 4 ч.1 ст.22 вказаного закону не має, тому, вважає, що не може порушити те, що не вказано в статті закону. Вважає, що відповідач зобов`язаний був зазначити конкретну норму порушеного закону а не будь- яку. 
Якщо відповідач мав на увазі абзац 3 частини 1 ст.22 вказаного закону, то в ній зазначено наступне: зобов`язаний «Проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки», тобто відповідач мав би надати йому не направлення, як він зазначає в протоколі та постанові, а рішення ВЛК або ТЦК та СП.
Такого рішення йому надано не було. Звертає увагу, шо в протоколі та в постанові відсутні посилання на норми законів України чи інших підзаконних актів, які регламентували б обов`язок громадянина отримувати направлення для встановлення придатності до проходження військової служби. 
ТВО начальники ІНФОРМАЦІЯ_5 мені інкримінують порушення ч.1-3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Він жодного обов`язку, передбаченого цією статтею не порушено, оскільки з`являється на виклики до ТЦК, перебуває на військовому обліку, проходить військово-лікарську комісію для визначення стану здоров`я, лікується, що б бути здоровим та придатним до військової служби. В даній нормі закону не передбачено відповідальність чи обов`язок отримувати направлення та повістки. 
Крім іншого, йому також інкримінують порушення пп. 4), п.1 ч.1 Правил військового обліку, затверджених Постановою КМ України № 1487 від 30.12.2022 року. З даних пунктів також не вбачається його обов`язок в отриманні направлення для проходження ВЛК, враховуючи, що він вже проходить ВЛК та вважає, що отримує повістки для уточнення військово-облікових даних, які також уже уточнені на момент складання протоколу. 
Так, з постанови не зрозуміло що було встановлено під час розгляду справи, тобто не встановлено юридичних фактів та відповідних їм правовідносинах, відсутнє мотивування саме особи, яка виносить постанову в чому він винен та чим це підтверджується, також відсутній аналіз доказів на підставі яких на нього накладено штраф. 
В резолютивній частині після слова ПОСТАНОВИВ: відсутнє рішення щодо визнання його винним, відсутня частина та стаття Кодексу за якою його визнавали б винним, фактично відсутня кваліфікація, а лише зазначено про накладення штрафу в сумі 17000 грн. та зазначений рахунок на який необхідно його сплатити. 
Таким чином, протокол № 61 від 24.01.2025 року та постанова № 61 від 04.02.2025 року прийняті з численними порушеннями норм матеріального та процесуального права, не з`ясовано всебічно, повно та об`єктивно всіх обставин справи, не пред`явлено конкретне обвинувачення, внаслідок чого відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, тому просить суд скасувати постанову про накладення штрафу та закрити провадження у справі, оскільки вона порушує його права та законні інтереси.
Представник відповідача подав на адресу суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого, заперечував проти задоволення позову. 
В обґрунтування зазначив, що заявленими позовними вимогами позивач просить суд визнати не обов`язковим виконання вимог закону з дотримання правил військового обліку під час дії воєнного стану.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку. Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджені постановою КМУ №1487 від 30.12.2022. 
Відповідно до пп.4) п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (ПКМУ №1487 від 30.12.2022) військовозобов`язаний ОСОБА_1 , зобов`язаний пройти медичний огляд, що він до цього часу не зробив, проте, знайшов час звернутись до суду із незрозумілим позовом. 
Про відмову проходити медичний огляд позивач зазначив і у своєму позові, чим підтвердив відомості, зазначені у протоколі та оскаржуваній постанові №61 від 04.02.2025.
Загалом, у своєму позові ОСОБА_1 неодноразово наголошує на тому, що відмовлявся проходити медичний огляд та отримувати повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що є відвертою зневагою до вимог законодавства та виконання ним своїх обов`язків військовозобов`язаного в умовах діючого воєнного стану та триваючої загальної мобілізації, що має значення у справі.
Згідно відомостей АІТС «ОБЕРІГ» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , перебуває на обліку військовозобов`язаних із 03.01.1997, будучи визнаним непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час відповідно до висновку військово-лікарської комісії від 18.12.1996. 
Звертають увагу суду на положення п. 3.8 ПОЛОЖЕННЯ про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008, та п. 69 постанов КМ №560 від 16.05.2024, де зазначено наступне: постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду; особи, які не проходили медичний огляд або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, направляються на військово лікарську комісію; громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), можуть бути направлені на медичний огляд шляхом вручення їм повісток за наявності підстав для проходження медичного огляду відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (зокрема у разі відсутності дійсного рішення військово-лікарської комісії про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану та/або наявності інших підстав, передбачених законодавством). 
Відповідно до ПРАВИЛ військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні надавати свої персональні дані з урахуванням порядку, визначеного ст. 7 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».
Таким чином, надання своїх військово-облікових даних є обов`язком позивача ОСОБА_1 . 
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, указом Президента України №64 від 24.02.2022 в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, що триває до даного часу. 
На підставі зазначеного, обставини, що стосуються цієї справи, відносяться до особливого періоду, воєнного стану. 
Відповідно до ч. 2 ст.4 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій. 
Відповідно до п.1 постанови КМУ №154 від 23.02.2022 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, указом Президента України №69 від 24.02.2022 оголошено про проведення загальної мобілізації, яка діє до даного часу. 
На підставі зазначеного, обставини, що стосуються цієї справи, стосуються триваючої загальної мобілізації. 
Позивач відмовився проходити військово-лікарську комісію, не надав свої військово облікові дані під час дії воєнного стану, таким чином, своїми діяннями створив підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
Заяви ОСОБА_1 про те, що він не підлягає призову на військову службу, нічим не підтверджені. ОСОБА_1 із початку збройної агресії 24.02.2022 не звертався за отриманням відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації і нічого для цього загалом не робив. ОСОБА_1 із початку збройної агресії 24.02.2022 не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 за отриманням військово-облікового документа, відомості про який вносяться до довідки про надання відстрочки (додаток №6 до ПКМУ №560 від 16.02.2024). 
Враховуючи викладене, просять відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.
Представником позивача на адресу суду подано заяву про уточнення позовних вимог, у якій наголошує, що дані позивача ОСОБА_1 є в Єдиному електронному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів і згідно вказаних даних він перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 . 
У 2023 році ОСОБА_1 проходив ВЛК та одночасно лікувався в ДУ «Інститут нейрохірургії ім. академіка Ромоданова НАМН України». Крім того, має на утриманні матір ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка внаслідок перенесеного інсульту потребує постійного стороннього догляду. 
Зі змісту протоколу, ОСОБА_6 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 24.01.2025 о 09.00 годині для уточнення військово-облікових даних і близько 10 години 30 хвилин відмовився від отримання повістки № 2/74 про виклик на 12.00 год.24.01.2025 року, тобто цього ж самого дня для уточнення своїх персональних даних, тобто військово-облікових документів. При цьому ОСОБА_1 вже перебував в ІНФОРМАЦІЯ_8 починаючи з 09.00 години по 12.30 години та уточнював дані військово-облікових документів.
Крім того, ОСОБА_1 , має відстрочку від призову на військову службу на підставі п.9 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», про що неодноразово повідомляв представників ІНФОРМАЦІЯ_3 і жодного разу станом на 31.05.2025 не було відповідей або розгляду його документів. 
Із зазначених підстав просить суд скасувати постанову про накладення штрафу та закрити провадження у справі. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги просить задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, у задоволенні позову просить відмовити та врахувати заперечення викладені у відзиві.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Відповідно до змісту вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із вимогами частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
У відповідності до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Нормами ст. ст. 72, 73 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. 
Судом встановлено, що т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 24.01.2025 близько 09 години 00 хвилин громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 був запрошений військовослужбовцями групи оповіщення до ІНФОРМАЦІЯ_3 в кабінет №4/1 для уточнення військово-облікових даних. В ході уточнення даних 24.01.2025 року близько 10.30 години ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 відмовився від отримання направлення для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я №2/505, у зв`язку з чим оператором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим солдатом ОСОБА_7 спільно з діловодом ІНФОРМАЦІЯ_3 солдатом ОСОБА_8 було складено акт відмови від отримання направлення для встановлення придатності до приходження військової служби із проведенням відео фіксації на стаціонарну камеру розміщену на робочому місці в кабінеті №4/1 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також Шпенику була видана повістка №2/74 про виклик о 12.00 годині 24.01.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення своїх персональних даних та проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, яку він відмовився отримувати , у зв`язку з чим було складено акт відмови від отримання повістки. Всі дії ОСОБА_1 були зафіксовані на стаціонарну відеокамеру розміщену на робочому місці в кабінеті №4/1 ІНФОРМАЦІЯ_3 . З даними актами ОСОБА_1 ознайомлюватись та отримувати копії відмовився у зв`язку з небажанням.
Своїми діями (бездіяльністю) військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив вимоги: абзацу 4 ч.1 ст.22 Закону України» Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року №3543 -ХІІ зі змінами, згідно з якими громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням ВЛК чи відповідного районного (міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я, Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України – за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону. А також, ч.1-3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», пп.4) п.1 ч.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ №1487 від 30.12.2002 року, Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року та №69/2022 від 24.02.2022 року.
Отже в діях ОСОБА_1 вбачались ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Згідно постанови №61 від 04.02.2025 у справі про адміністративне правопорушення, винесеної т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковником ОСОБА_2 , на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , накладено стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Як зазначено в оскаржуваній постанові, близько 09.00 години ОСОБА_1 був запрошений військовослужбовцями групи оповіщення до ІНФОРМАЦІЯ_3 , кабінет №4/1 для уточнення військово-облікових даних. В подальшому в ході уточнення даних близько 10.30 години 24.01.2025 року громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відмовився від отримання направлення для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я №2/505. Також ОСОБА_1 була видана повістка №2/74 про виклик о 12 годині 24.01.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення своїх персональних даних та проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, яку він відмовився отримувати у зв`язку з чим було складено акт відмови від отримання повістки. 
Отже зазначеними діями (бездіяльністю) військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , порушив вимоги: абзацу 4 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-XII із змінами. А також, ч.1-3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», пп.4) п.1 ч.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року, Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року та №69/2022 від 24.02.2022.
У постанові зазначено, що при дослідженні протоколу №61 про адміністративне правопорушення від 24.01.2025 і доданих документів - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , досяг 25-річного віку ІНФОРМАЦІЯ_10 , є громадянином України і відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», постанову КМУ №1487 від 30.12.2022 є військовозобов`язаним і повинен перебувати на військовому обліку військовозобов`язаних за задекларованим місцем проживання, роботи, навчання, також у встановлені строки звіряти свої облікові дані.
Згідно інформації з ЄДРВ «Оберіг» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , був взятий на військовий облік з 03.01.1997 року в ІНФОРМАЦІЯ_8 . Знаходиться в картотеці «Картотека вільних залишків». Військово-лікарську комісію проходив 18.12.1996 року визнаний «Непридатним в мирний час, обмежено придатний у воєнний час».
З рапорту оператора мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 солдата ОСОБА_9 вказано, що під час складання протоколу №61 від 24.01.2025 року ОСОБА_1 відмовився надати пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, а також окремі письмові пояснення, щодо причини відмови від отримання направлення для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я 2/505.
У акті відмови від отримання направлення для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я від 24.01.2025 року ОСОБА_1 вказав причину відмови «у зв`язку з релігійними переконаннями та хворобою матері».
У акті відмови від отримання повістки від 24.01.2025 ОСОБА_6 вказав причину відмови «у зв`язку з тим, що я не воюю».
Дані дії ОСОБА_1 були зафіксовані на стаціонарну відеокамеру розміщену на робочому місці в кабінеті №4/1 ІНФОРМАЦІЯ_3 . З даними актами Шпеник ознайомлюватись та отримувати копії відмовився у зв`язку з небажанням.
На розгляд адміністративної справи №61 ОСОБА_1 прибув 04.02.2025 о 10.00 годині до ІНФОРМАЦІЯ_3 і будь-яких документів чи інших доказів щодо наявності поважності причин для не проходження ним військово-лікарської комісії за направленням №2/505 від 24.01.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 не надав, ВЛК не пройшов, а отже своїми діями порушив вимоги абзацу 4 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-XII із змінами. А також, ч.1-3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», пп.4) п.1 ч.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року, Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року та №69/2022 від 24.02.2022, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Згідно карти обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , наявні записи лікарів, датовані 2023 роком. Ні остаточної дати складання, ні висновку ВЛК у відповідних графах не зазначено.
Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста №2329016 ДУ «Інститут нейрохірургії ім. академіка А.П.Ромоданова НАМН України», що складений 30.01.2023 відносно ОСОБА_1 , рекомендацій щодо придатності чи не придатності останнього до військової служби не містить. 
Згідно висновку КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Паланської сільської ради 15/70 від 05.02.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Висновок дійсний до 05.02.2026.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Згідно довідки від 26.01.2025, виданої Свято-Троїцькою Православною церквою Київського патріархату, ОСОБА_1 , 1977 р.н., є дійсним членом громади та приймає активну участь в проведенні богослужінь і на постійній основі займається поточними ремонтами споруди церкви та прилеглої території.
У відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення АТ «Укрпошта» за номером 2030500144380 від 14.03.2025, форма ф.119, ОСОБА_1 на адресу Комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову надіслано заяву про надання відстрочки з додатками, яку вручено адресату 15.03.2025. 
Відповідно до опису до рекомендованого листа, на адресу Комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову направлено – Заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 14.03.2025 року на 1арк; додатки до заяви від 14.03.2025 року на 23 аркушах.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення АТ «Укрпошта» за номером 6800100155727 від 13.05.2025, форма 119, ОСОБА_1 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 надсилалась заява з додатками, яка вручена адресату 16.05.2025. 
Відповідно до опису до рекомендованого листа, на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 направлено – заява, завірена копія паспорта та ІПН ОСОБА_1 , завірена копія паспорта та ІПН ОСОБА_5 , завірена копія свідоцтва про народження НОМЕР_3 ОСОБА_5 , завірена копія акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 07.02.2025 року, завірена копія висновку №15/70 від 05.02.2025 року, повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 04.03.2025 року, завірена копія свідоцтва про одруження серія НОМЕР_4 ОСОБА_10 , завірена копія свідоцтва про смерть ОСОБА_11 серії НОМЕР_5 від 11.10.2010 року, копія акту від 29.04.2025 року, завірена копія довідки №40/23-06 від 25.04.2025 року, витяг з реєстру територіальної громади ОСОБА_12 , витяг з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 , заява ОСОБА_5 , військово-обліковий документ. 
Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 введено воєнний стан, який станом на час розгляду справи продовжений до 05.11.2025.
Згідно з Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022 оголошено проведення загальної мобілізації.
Правове регулювання відносин між державою та громадянами України в зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022.
За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.
Частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац 2); виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац 6).
Частина 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024, який набув чинності 18.05.2024.
Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» громадяни зобов`язані: проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Стаття 1. Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», передбачає, що військовий обов`язок – це -
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Згідно пункту 3.1 наказу № 402 від 14.08.2008 «Про затвердження положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» передбачено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, командирів військових частин, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України на підставі направлення, яке формується відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП. При цьому особам віком до 45 років видається направлення з метою визначення їх придатності до служби у Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті.
Контроль за направленням та проходженням військовозобов`язаними медичного огляду ВЛК покладається на керівника відповідного ТЦК та СП.
ВЛК при ТЦК та СП заводить на кожного військовозобов`язаного картку обстеження та медичного огляду (додаток 13) у паперовій формі за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності. Картка обстеження та медичного огляду скріплюється печаткою закладу охорони здоров`я (установи), в якому ця ВЛК проводить медичні огляди.
Пункт 3.8. наказу № 402 від 14.08.2008 «Про затвердження положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» визначає, що постанови ВЛК при ТЦК та СП щодо військовозобов`язаних приймаються згідно з главою 20 цього розділу.
Постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про придатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються довідками ВЛК (додаток 4 до цього Положення). У разі прийняття постанови про придатність до військової служби, документи з результатами проходження військовозобов`язаним медичного огляду (картка обстеження та медичного огляду, висновки лікарів, супровідні документи) доставляються до районного (міського) ТЦК та СП за місцем перебування військовозобов`язаного на обліку не пізніше наступного дня після закінчення медичного огляду. Електронний документ з постановою ВЛК щодо придатності військовозобов`язаного до проходження військової служби передається з ІКС до бази даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про придатність військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду.
Згідно ст.42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п.19 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» № 1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.
Згідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період. 
З огляду на вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», можливість отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи не виключає обов`язку позивача актуалізувати свої облікові дані в ТЦК.
Відповідно приписів ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Статтею 7 КУпАП, встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. 
Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Статтями 33, 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
За приписами ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. 
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Оскаржуваною постановою про накладення адміністративного стягнення за №61 від 04 лютого 2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у зв`язку з відмовою проходити військово-лікарську комісію та не наданням військово-облікових даних під час дії воєнного стану.
Законами України та Конституцією, передбачено обов`язок військовозобов`язаних громадян України уточнювати свої військово-облікові дані, з`являтися до Р(М) ТЦК та СП, тобто дотримуватись правил військового обліку, а також проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби.
Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що він не порушував норм законодавства України, тому що з 2023 року перебував на лікуванні та розпочав проходження ВЛК, оскільки в наданих позивачем документах відсутній висновок про придатність чи не придатність ОСОБА_1 до військової служби. 
Крім того, посилання позивача на наявність у нього права на оформлення відстрочки від мобілізації в зв`язку з доглядом за хворою матір`ю не можуть бути враховані, оскільки позивачем не надані докази того, що таким правом на відстрочку він скористався в передбаченому законом порядку. Докази надсилання заяви про надання відстрочки з додатками на адресу Комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову та на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 не можуть бути враховані судом, так як здійснені в березні та травні 2025 року, в той час як оскаржувана постанова постановлена 04.02.2025, отже після того як позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем на дотримання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, адже зміст оскаржуваної постанови відображає встановлені судом обставини, що свідчить про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення.
Будь яких доказів, які б спростовували обставини, встановлені судом за наявними в справі доказами, та вину позивача у вчиненому правопорушенні, позивачем до суду не додано.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 у справі №520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Також суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок зібраних у справі доказів у їх сукупності, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про те, що при прийнятті рішення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1  за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідач діяв на підставі та в межах повноважень, а також у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
За таких обставин суд, вважає, що підстав для скасування оскаржуваної постанови не встановлено, а тому позовну заяву слід залишити без задоволення, залишивши рішення суб`єкта владних повноважень без змін.
З урахуванням приписів ст. 139 КАС України, оскільки суд дійшов висновку про залишення адміністративного позову без задоволення, судові витрати у справі позивачу не відшкодовуються.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 251, 268, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 72-77, 139, 241-246, 250, 268, 286 КАС України, суд – 
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву залишити без задоволення. 
Постанову №61 від 04.02.2025 у справі про адміністративне правопорушення, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП – залишити без змін. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складене 19.11.2025.

Суддя: Р. В. Піньковський