справа № 208/14031/25
провадження № 2/208/1583/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 р.  м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:
головуючого судді - Гречаної В.Г.,
за участі секретаря судового засідання - Агеєвої В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 208/14031/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
ВСТАНОВИВ:
30.10.2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду міста Кам`янського з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що 07.07.2017 року він з відповідачкою уклали шлюб, який зареєстрований Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 209.
Від шлюбу у сторін народилася донька – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 614.
Сумісне життя сторін не склалося через різні погляди на життя та ведення господарства, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони проживають окремо, сумісного господарства не ведуть та не підтримують сімейно-шлюбні відносини. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечить його інтересам.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10ю2025 року цивільну справу № 208/14031/25 було розподілено судді Гречаній В.Г.
Як вбачається з відповіді № 1972723 від 04.11.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до відповіді № 1972734 від 04.11.2025 року щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери дані про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 як внутрішньо переміщену особу відсутні.
Ухвалою суду від 04.11.2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 208/14031/25 в порядку спрощеного позовного провадження.
02.12.2025 року, 05.01.2026 року, 10.02.2026 року, 13.03.2026 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. 
03.12.2025 року від відповідача ОСОБА_2 на офіційну електронну адресу суду надійшов лист, в якому вона зазначає, що заперечує проти розірвання шлюбу та зазначає, що вона на даний момент з дитиною перебуває в Румунії та прибути в судове засідання, призначене на 05 грудня 2025 року не зможе.
Судом п`ять разів відкладався розгляд справи з метою надання сторонам можливості примиритися та зберегти родину, окрім того, відповідачу по справі на її електронну адресу було направлено листа з повідомлення про те, що чергове засідання справи призначено на 15.04.2026 року та запропоновано до зазначеної дати надати свої міркування та позицію. Отже, судлом було вжито всіх можливих заходів щодо прийняття участі відповідачки у судових засіданнях.
15.04.2026 року відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб- сайті судової влади та шляхом направлення листа на її електронну адресу, що в розумінні ч. 8 ст. 128 ЦПК України, є належним повідомленням про розгляд справи, в судове засідання не з`явилася, причину своєї неявки суду не повідомила. Також не надала суду ані відзиву на позовну заяву, ані заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Враховуючи вищевикладені обставини, встановлені в ході розгляду справи, суд вважає, що розгляд справи можливий без участі відповідача по справі, оскільки про день та час розгляду справи вона неодноразово повідомлялася належним чином.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
07.07.2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 , виданим Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актвий запис № 209.
Від шлюбу у сторін народилася донька – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 614.
Судом розгляд справи неодноразово відкладався через неявку відповідача з метою надання сторонам часу для примирення та врегулювання спору, однак сторони не примирилися, на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують подружні стосунки, тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтерсам сторін, позивач не бажає зберегти шлюб та на розірванні шлюбу наполягає.
За ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану
За положеннями ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Частини 3, 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Частиною другою ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Будь-які правові та юридичні підстави, я кі б унеможливлювали розірвання шлюбу, судом не встановлено. 
Справа на розгляді в суді перебуває з грудня 2025 року і за цей період сторони не примирилися, тому суд, враховуючи вищевикладене не має жодного права змушувати позивача проти своєї волі перебувати у шлюбі з відповідачем по справі.  
Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013 року (заяви №№ 29381/09 та 32684/09) Суд наголосив на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів. Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя.
Крім того, у пункті 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява № 56030/07) від 12 червня 2014 року Суд наголосив на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим, Суд повторно наголосив, що відповідно до статті 8 Конвенції також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні.
Частина 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.
Поняття «приватного та сімейного життя» Європейський суд з прав людини чітко не визначає, бо воно охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (рішення у справі «Пек проти Сполученого Королівства» від 28.01.2003 року, заява № 44647/98).
Вирішуючи питання про можливість задоволення позову, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.
З урахуванням вказаних позивачем обставин, судом встановлено, що збереження шлюбу між сторонами буде суперечити інтересам позивача, а також інтересам сумісної дитини подружжя, що має істотне значення.
Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно положень ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 263-265 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3  та  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 зареєстрований Покровським міським відділом державної реєстрапції атків цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 209- розірвати.

Стягнути зі  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривня 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Відомості про сторони:

Позивач: користь  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач:  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 

Суддя    В.Г.Гречана