Справа № 203/6675/25 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2026 року         м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Левицької Я.К., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі - ТОВ «Діджи Фінанс») звернулось до Центрального районного суду міста Дніпра з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на загальну суму 30 261,00 грн. 
Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 07.05.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - первісний кредитор, ТОВ «Мілоан») та ОСОБА_1 (далі - відповідач) укладено кредитний договір № 4947239. В подальшому, 13.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір відступлення прав вимоги № 07Т, у відповідності до умов якого первісний кредитор передає (відступає) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відтак, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 30 261,00 грн, з яких 6 300,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 22 631,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 1 330,00 грн - заборгованість за комісійними винагородами.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Діджи Фінанс» за кредитним договором № 4947239 від 07.05.2021 року в розмірі 30 261,00 грн. 
Посилаючись на те, що кредитор виконав своє зобов`язання перед відповідачем по видачі кредиту, але останнім кредит не погашається, правонаступник первісного кредитору звернувся до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 зазначену суму заборгованості. 
Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 29.09.2025 року справу № 203/6675/25 направлено за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва.
Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 20.10.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив. 
Після відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін позивач з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.
Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив.
В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.
Відповідно до Відповіді № 1808285 від 23.09.2025 щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, фактична адреса проживання ОСОБА_1 зазначена: АДРЕСА_1 .
Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Суд направляв на зареєстровану адресу відповідача лист з копією ухвали про відкриття провадження, позовної заяви та доданих до неї документів.
Відповідач кореспонденцію суду не отримала, надіслана судом кореспонденція повернулася до суду 26.01.2026 року.
Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасника справи про її розгляд.
Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до статті 55 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (надалі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу.
Однак, з гарантій статті 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження.
Суд звертає увагу на те, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. В свою чергу особа, яка зареєструвала свої місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу.
Вказане передбачено пунктами 118, 123 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270.
Отже, для добросовісного адресата є механізм забезпечення права на отримання офіційної кореспонденції незалежно від того живе він чи ні за певною адресою. Натомість у суду немає жодного механізму забезпечити вручення судової кореспонденції учаснику справи, який не бажає її отримувати або не проживає за зареєстрованою адресою.
З огляду на це, неотримання судової кореспонденції відповідачем не може бути перешкодою для розгляду справи.
Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи (за місцем реєстрації), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії статті 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 07.05.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 4947239 (далі - кредитний договір) на наступних умовах: кредит в розмірі 7 000,00 грн, строком на 30 днів з 07.05.2021 року, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 06.06.2021 року. Комісія за надання кредиту 1 330,00 грн, яка нараховується за ставкою 19 % від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 4 200,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки - фіксована. 
Пунктом 2.1 кредитного договору визначено, що кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Згідно з Анкетою-заявкою на кредит № 4947239 від 07.05.2021 року визначено умови кредитного договору та зазначено відомості про позичальника ОСОБА_1 , процес оформлення та розгляду заявки.
Перерахування коштів за кредитним договором у сумі 7 000 грн ОСОБА_1 позивач підтверджує платіжним дорученням ТОВ «Мілоан» № 45636720 від 07.05.2021 року.
13.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір відступлення прав вимоги № 07Т, у відповідності до умов якого кредитор передає (відступає) новому кредитору ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» приймає належні кредитору права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Додатку до Договору факторингу № 07Т від 13.09.2021 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 30 261,00 грн, з яких 6 300,00 грн - сума заборгованості за тілом, 22 631,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 1 330 грн - сума заборгованості за комісією.
Проведення оплати за Договором відступлення прав вимоги року № 07Т від 13.09.2021 ТОВ «Діджи Фінанс» підтверджено платіжними інструкціями: № 3 від 05.10.2021 року на суму 461 455, 14 грн, № 1689 від 04.11.2021 року на суму 712 969,86 грн, № 1 від 03.12.2021 на суму 533 604,44 грн, № 7 від 10.01.2022 на суму 628 796,42 грн, № 1937 від 03.02.2022 року на суму 405 504,60 грн, № 2 від 29.06.2022 року на суму 490 047,23 грн, № 2681 від 03.11.2022 року на суму 346 781,28 грн, № 2682 від 03.11.2022 року на суму 140 683,80 грн, № 2829 від 02.12.2022 року на суму 143 491,50 грн, № 2830 від 02.12.2022 року на суму 343973,58 грн, № 3013 від 03.01.2023 року на суму 199 135,20 грн, № 3014 від 03.01.2023 року на суму 288 329,88 грн, № 3168 від 02.02.2023 року на суму 261 355,08 грн, № 3167 від 02.02.2023 року на суму 226 110,00 грн, № 3337 від 02.03.2023 року на суму 185 934,00 грн, № 3338 від 02.03.2023 року на суму 301 531,08 грн, № 3598 від 04.04.2023 року на суму 182 987,35 грн, № 3597 від 04.04.2023 року на суму 304 477,73 грн, № 3799 від 04.05.2023 року на суму 183 939,62 грн, № 3798 від 04.05.2023 року на суму 303 525,46 грн, № 4016 від 04.06.2023 року на суму 271 039,08 грн, № 4014 від 04.06.2023 року на суму 216426,00 грн, № 4213 від 04.07.2023 року на суму 191 007,75 грн, № 4212 від 04.07.2023 року на суму 296 457,33 грн, № 4418 від 03.08.2023 року на суму 193 983,71 грн, № 4417 від 03.08.2023 року на суму 293 481,37 грн, № 4593 від 05.09.2023 року на суму 258 398,58 грн, № 4592 від 05.09.2023 року на суму 129 066,50 грн, № 4790 від 03.10.2023 року на суму 192 806,00 грн, № 3597 від 03.10.2023 року на суму 157 037,41 грн.
Відповідно до положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 628, 629 ЦК України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України).
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст. 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Позивачем не представлено суду доказів електронної ідентифікації особи відповідача при укладенні кредитного договору та підписання ним електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, який надсилався у смс-повідомлені на номер, вказаний останнім, як фінансовий або ж в іншому порядку, зазначеному у договорі.
Таким чином, позивачем не доведено укладення між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 договору про споживчий кредит № 4947239 від 07.05.2021 року.
Щодо наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 45636720 від 07.05.2021 року, наданого позивачем на підтвердження виконання кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 7 000 грн ОСОБА_1 (позичальнику) на його картковий рахунок згідно кредитного договору, суд зазначає наступне.
ТОВ «Мілоан» є фінансовою установою, а не банківською, яка не має права відкривати рахунки позичальникам, а лише перераховує кошти за зазначеними позичальником реквізитами за допомогою сервісів платіжних систем, у зв`язку з чим повний номер платіжної карти на яку перераховано кредитні кошти зберігається у платіжної системи LiqPey.
Суд звертає увагу на те, що у Договорі про споживчий кредит № 4947239 від 07.05.2021 року, а також в анкеті - заява № 4947239 від 07.05.2021 року не зазначено номеру банківської картки ОСОБА_1 для перерахунку коштів.
Станом на 07.05.2021 року здійснення безготівкових розрахунків регулювалось відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22 (далі - Інструкція).
Відповідно до пункту 1.4 Інструкції платіжне доручення - розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача.
Згідно додатку 3 до Інструкції , платіжне доручення містить обов`язкові реквізити про дату одержання платіжного доручення банком та дату проведення, з підписом банку.
З Додатку 9 до Інструкції слідує, що датою одержання є відмітка, де зазначаються число, місяці, рік отримання банком платника розрахункового документа, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. Датою виконання є відмітка, де зазначаються число, місяці, рік списання коштів з рахунку платника, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.
З зазначеного слідує, що платіжне доручення без відміток банку про дату отримання та виконання не є документом, що підтверджує здійснення платіжної операції.
З платіжного доручення № 45636720 від 07.05.2021, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що відмітки про дату отримання та виконання банком платіжного доручення ТОВ «Мілоан» відсутні.
Таким чином, платіжне доручення № 45636720 від 07.05.2021 не можна вважати належним доказом перерахування ОСОБА_1 грошових коштів ТОВ «Мілоан» у розмірі 7 000 грн.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі викладеного, враховуючи те, що позивач не підтвердив факту укладення кредитного договору із відповідачем, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за таким договором. Отже, позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» задоволенню не підлягають.
Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК у разі відмови у задоволенні позову судові витрати, зокрема судовий збір, покладається на позивача.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 259, 265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування учасників справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», місцезнаходження: Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, код ЄДРПОУ 42649746;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя     Я.К. Левицька