Справа № 569/26309/25

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
26 лютого 2026 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рогозін С.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 507020 від 08 листопада 2025 року, 08 листопада 2025 року о 12 год. 43 хв. по вул. Кобзарська (Пухова) 17Б в м. Рівне, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Kia Sorento» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager відмовилася.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
До початку судового засідання від ОСОБА_1 надійшла письмова заява, згідно якої вбачається, що вину свою не визнає, зазначає, що порушення не вчиняла, транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не керувала та не відмовлялася від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager.
Просить провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Справу розглянути без її участі, з участю її захисника – адвоката Ошурка Й.М. 
В судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Ошурко Й.М. вказав, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнає та пояснив, що протокол складено на підставі обставин, що не відповідають дійсності та з порушеннями. Зазначив, що працівники поліції дуже емоційно запитували та тисли на ОСОБА_1 , чи вона відмовляється від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, потім знову запитували, ви так само відмовляєтесь пройти огляд у медичному закладі. 
Пояснює, що на той час ОСОБА_1 перебувала у шоковому стані, оскільки, керуючи транспортним засобом, відволіклась, не встигла зреагувати і здійснила наїзд на інший транспортний засіб. Про те, що вона перебувала у шоковому стані, повідомила того водія транспортного засобу, на який здійснила наїзд, що є зафіксовано на відеозйомці, де цей водій ОСОБА_2 на камеру повідомив поліцейського, що він до ОСОБА_1 підійшов і спитав, чи перебуває вона в стані шоку чи в стані алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 одразу відповіла, що перебуває у стані шоку. Але ОСОБА_2 вирішив перестрахуватись і викликати поліцію. Те саме він сказав поліції, що ОСОБА_1 перебуває у стані шоку. Далі події розгортались по сценарію, почали одразу емоційно тиснути, чи відмовляється від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager. На що його підзахисна ОСОБА_1 відповіла, що згодна пройти. Однак, працівники поліції продовжували розмовляти емоційно та коли почалися відбуватися такі дії з їх сторони, це насторожило ОСОБА_1 та поставило під сумніви наміри та дії працівників поліції та їх неупередженість відносно неї, що є зафіксовано на відеозйомці. 
Зауважує, що працівники поліції спеціально не хотіли проводити огляд на місці зупинки транспортного засобу, поспіхом тисли і схиляли бігом проїхати у медичний заклад, оскільки газоаналізатор DragerAlcotest 8 листопада 2025 року, коли сталася сама подія, вони не отримували (згідно відповіді на адвокатський запит). 
Додатково захисник пояснив, що реакція на ці обставини, підтверджується станом здоров`я ОСОБА_1 , оскільки напередодні, вона мала оперативні втручання і повторні оперативні втручання, що відобразилися на її загальному здоров`ї і як наслідок поставило у шоковий стан та стан афекту сам тиск працівників поліції на неї та необґрунтований поспіх по відношенню до неї. 
ОСОБА_1 та її захисник, зазначають, що викладені обставини вказують на відсутність в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, в зв`язку з чим просять закрити провадження у даній справі. 
Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Ошурка Й.М., дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.
За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Зі змісту сформульованої у ст. 130 КУпАП диспозицій слідує, що вона є бланкетною, а тому при кваліфікації слід керуватися законодавчими чи іншими нормативними актами щодо безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту.
Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція).
За приписами п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Отже, законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів обов`язок пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у якості доказів долучено: протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1№ 507020 від 08.11.2025, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 08.11.2025, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.11.2025, компакт-диск з відеозаписом складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Вказані докази суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.
Суд наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
Суд критично оцінює фактичні дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 507020 від 08.11.2025, оскільки вони суперечать фактичним обставинам справи, іншим дослідженим судом доказам та не узгоджуються з ними.
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом був досліджений відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспекторів патрульної поліції.
Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 заперечувала вживання нею спиртних напоїв. Крім того, водій транспортного засобу, на який здійснила наїзд ОСОБА_1 , а саме Clip 4 (13:56:05), ОСОБА_2 повідомив поліцейського, що ОСОБА_1 відповіла, що перебуває у стані шоку. 
З досліджених в судовому засіданні доказів, долучених адвокатом Ошурко Й.М. вбачається, що стан шоку та стан здоров`я ОСОБА_1 підтверджується копією Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (номер витягу 61/25/4131/В, дата прийняття 28.11.2025, номер рішення 61/25/4131/Р), де міститься обгрунтування рішення експертної команди за результатами оцінювання, а саме: остеохондроз, спондельоз. Спондилоартроз попереково – крижового в-лу хребта, протрузії м/хребцевого диску L4-L5, кили міжхребцевого диску L5-S1, стан після повторних оперативних втручань, задній металоспондилодез, декомпресивналямінектомія, постановка міжтілової опори. Стійкий тривало виражений болевий, м`язевотонічний синдроми, радикулоневропатія зліва, помірний парезлівої стопи. Встановлено ІІ групу інвалідності на 2 роки. Також має гіпертензивну (гіпертонічну) хворобу серця з (застійною) серцевою недостатністю.
Також адвокат Ошурко Й.М. в судовому засіданні надав докази, які вказують на те, що під час лікування ОСОБА_1 було призначено ряд лікарських препаратів, а саме: мідокалм, тіонекс, нейромідин, вітаксон, моваліс, ципрофлоксацин, омепразол, димедрол. Дані призначення були рекомендовані згідно: Виписки - епікриз із медичної картки стаціонарного хворого № 21632 (25); Виписки - епікриз із медичної картки стаціонарного хворого № 25120 (25); Виписки - епікриз із медичної картки стаціонарного хворого № 24491 (25); Виписки - епікриз із медичної картки стаціонарного хворого № 28737 (25); Виписки - епікриз із медичної картки стаціонарного хворого № 32413 (25).
Таким чином, надаючи оцінку діям ОСОБА_1 на місці події, суд враховує відомості, що містяться в інструкціях до даних медичних препаратів, з яких вбачається, що в зв`язку із їх прийняттям, в ОСОБА_1 дійсно міг бути дуже спокійний стан, який при прийомі цих препаратів не є перешкодою і не впливають на саму реакцію водіння. Також, прийом даних препаратів та тривале лікування, а також реабілітація виключають прийом алкогольних напоїв, у зв`язку із великим ризиком побічних дій. 
Таким чином, саме стан ОСОБА_1 спровокував відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, яка перебувала в шоці після ДТП, оскільки прийом нею медичних препаратів виключають прийом алкогольних напоїв, у зв`язку із великим ризиком побічних дій. 
Крім того, з дослідженого судом протоколу слідує, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager відмовилася.
Втім, суд зауважує, що на даному відеозаписі взагалі відсутній факт того, що поліцейський пред`явив ОСОБА_1 технічний засіб Drager або запропонував їй пройти огляд із його використанням, і до того ж неможливо встановити, чи дійсно працівник поліції мав при собі технічний засіб, зазначений у протоколі загалом, як цього вимагає Інструкція, оскільки огляд на місця зупинки транспортного засобу проводиться з використанням спеціальних технічних засобів, які повинні бути продемонстровані особі, що підлягає огляду. Перед проведенням огляду особі роз`яснюється порядок його проведення, а також надається можливість переконатися у справності приладу, зокрема в цілості упаковки мундштука.
Отже, відеозапис не містить відомостей про демонстрацію поліцейським спеціального технічного засобу ОСОБА_1 , що підлягав огляду, що унеможливлює перевірку дотримання встановленої процедури огляду.
Втім, з дослідженої в судовому засіданні відповіді на адвокатський запит № 20/01/01 від 20.01.2026 року захисника Ошурка Й.М., Департаменту патрульної поліції в Рівненській області Управління патрульної поліції в Рівненській області № 37аз/41/30/02-2026 від 21.01.2026 року, вбачається, що відповідно до Журналу обліку видачі, повернення приладів вимірювання вмісту алкоголю в повітрі, що видихається, 08 листопада 2025 року, наряд поліції у складі поліцейського взводу № 2 (з обслуговування Рівненського району) полку УПП в Рівненській області ДПП капрала поліції ОСОБА_3 та інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 (з обслуговування Рівненського району) полку УПП в Рівненській області ДПП лейтенанта поліції Ніцука М.О. – не отримували газоаналізатор Drager Alcotest. 
Згідно відповіді на адвокатський запит № 23/01/01 від 23.01.2026 року захисника Ошурка Й.М., про те, кому саме 08 листопада 2025 року був виданий Alcotest 7510 OIML № ARLM-0339 - Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції повідомило, що даний алкотест отримував капітан поліції ОСОБА_4 інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 (з обслуговування Рівненської області) полку УПП в Рівненській області ДПП.
Отже, при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 працівниками поліції не дотримано Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що суперечить змісту протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . 
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).
Ґрунтуючись на нормах статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За вище викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.130 ч.1, 247 п.1, 280, 283, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду
Рівненської області Святослав РОГОЗІН