Провадження № 2/641/1109/2026 	Справа № 641/9517/25 	

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
25 березня 2026 року м. Харків
Слобідський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Богдан М.В.,
за участю секретаря судового засідання Ананко І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Основ`янсько-Слобідського Відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить зняти арешт з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , накладений постановою державного виконавця Комінтернівського ВДВС ХМУЮ Осмоловською Т.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.09.2011 у виконавчому провадженні № 8127249, та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відповідний запис про обтяження, реєстраційний номер 11562411.
В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 01.09.2025 ОСОБА_1 звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради та надала документи для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме квартири АДРЕСА_2 право власності на яку було зареєстровано у паперовому вигляді.
03.09.2025 Державним реєстратором прав на нерухоме майно Шеховцовою М.Є. видано рішення про залишення заяви без руху, з тих підстав, що під час розгляду заяви встановлено, що Єдиний реєстр заборон відчуження об?єктів нерухомого майна містить інформацію стосовно зареєстрованого обтяження: арешт нерухомого майна від 01.09.2011 за реєстровим номером 11562411, об?єкт обтяження: квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо Об?єкта нерухомого майна (інформаційна довідка № 442219457, дата Формування 04.09.2025) 01.09.2011 зареєстровано обтяження - арешт нерухомого майна (за реєстраційним номером 11562411): квартири АДРЕСА_2 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 8127249 від 01.09.2011 року, винесеної державним виконавцем Комінтернівського ВДВС ХМУЮ Осмоловською Т.О., визначено власником майна, а саме вищезазначеної квартири ОСОБА_2 , натомість останній власником квартири ніколи не був, право власності за ним зареєстровано не було. 
12.10.1977 року ОСОБА_3 , батько позивача, на підставі рішення виконкому Київської ради депутатів працівників міста Харкова № 32 був виданий ордер № 2115 на право користування квартири за адресою:  АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , відповідно до Рішення виконавчого комітету Комінтернівської районної ради м. Харкова № 323-3 «Про заміну договору найму житлового приміщення» переоформлено особовий рахунок вищезазначеної квартири на позивача ОСОБА_1 , доньку померлого ОСОБА_4 на склад сім`ї ОСОБА_1 наймач, ОСОБА_2 – брат.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.09.2011 року серії НОМЕР_1 .
15 грудня 2011 року на підставі розпорядження відділу приватизації житлового фонду, виконавчим комітетом Департаменту економіки та комунального майна Управління комунального майна та приватизації позивачу, як власнику майна видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно на вищезазначену квартиру.
Позивачка звернулася до Основ?янсько-Слобідського відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 30.09.2025 Основ?янсько-Слобідським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за № 1401101 надана відповідь в якій зазначено, що зазначене виконавче провадження не збереглось через закінчення строку зберігання 3 (три) роки для завершених виконавчих проваджень. Водночас, зазначеним листом питання щодо зняття арешту з майна не було вирішене, роз?яснене право на звернення до суду. Внаслідок такої бездіяльності (невжиття заходів щодо внесення змін до Єдиного реєстру) позивач позбавлена можливості реалізувати своє конституційне право на захист власності та отримати безперешкодну державну реєстрацію прав, відсутні підстави для існування обтяження у вигляді арешту вище вказаної квартири. 
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, від позивача надійшла до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності.
Представник відповідача Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання або розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, відзив на позов до суду не подав.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
12.10.1977 року ОСОБА_3 , (батько позивача ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_5 ), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 15 травня 1964 року) на підставі рішення виконкому Київської ради депутатів працівників міста Харкова № 32 був виданий ордер № 2115 на право користування квартири за адресою:  АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_3 ), відповідно до Рішення виконавчого комітету Комінтернівської районної ради м. Харкова № 323-3 «Про заміну договору найму житлового приміщення» переоформлено особовий рахунок вищезазначеної квартири на позивача ОСОБА_1 , доньку померлого ОСОБА_4 на склад сім`ї два чоловіка: ОСОБА_1 - наймач, ОСОБА_2 – брат.
ІНФОРМАЦІЯ_2 брат позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.09.2011 року серії НОМЕР_1 .
15 грудня 2011 року на підставі розпорядження відділу приватизації житлового фонду, виконавчим комітетом Департаменту економіки та комунального майна Управління комунального майна та приватизації ОСОБА_1 , як власнику майна видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно, реєстраційний № 3-11-316101-Ц2 від 15 грудня 2011 року на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
01.09.2025 ОСОБА_1 звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради та надала документи для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме квартири АДРЕСА_2 право власності на яку було зареєстровано у паперовому вигляді.
03.09.2025 Державним реєстратором прав на нерухоме майно Шеховцовою М.Є. видано рішення про залишення заяви без руху, з тих підстав, що під час розгляду заяви встановлено, що Єдиний реєстр заборон відчуження об?єктів нерухомого майна містить інформацію стосовно зареєстрованого обтяження: арешт нерухомого майна від 01.09.2011 за реєстровим номером 11562411, об?єкт обтяження: квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо Об?єкта нерухомого майна (інформаційна довідка № 442219457, дата Формування 04.09.2025) 01.09.2011 зареєстровано обтяження - арешт нерухомого майна (за реєстраційним номером 11562411): квартири АДРЕСА_2 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 8127249 від 01.09.2011 року, винесеної державним виконавцем Комінтернівського ВДВС ХМУЮ Осмоловською Т.О., визначено власником майна, а саме вищезазначеної квартири - ОСОБА_2 . 
ОСОБА_1 звернулася до Основ?янсько-Слобідського відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, згідно відповіді від 30.09.2025 за № 1401101 зазначено, що зазначене виконавче провадження не збереглося через закінчення строку зберігання 3 (три) роки для завершених виконавчих проваджень. Водночас, зазначеним листом питання щодо зняття арешту з майна не було вирішене, роз?яснене право на звернення до суду. 
Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно зі ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.
Згідно з ч.1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. 
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.
Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.
Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15.05. 2013.
В постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.07.2021 у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03.11.2021 у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22.12.2021 у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), від 26.01.2022 у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.01.2023 у справі № 127/1547/14-ц (провадження № 61-12997св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.01.2023 у справі № 2-3600/09 (провадження № 61-12406св21), викладено правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Наявність арешту майна в межах виконавчого провадження щодо іншої особи, яка не є і не була власником цього майна, за відсутності виконавчого провадження порушує право власності позивача.
Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3.06.2016 № 5 спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.
Відповідно до п. 5 зазначеної постанови у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
У ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.
Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Таким чином, після винесення рішення суду про зняття арешту з майна та набрання ним законної сили, арешт знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини, а відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників та реєстру обтяжень виключаються.
На час розгляду справи інформація про існуючі або відкриті виконавчі провадження стосовно позивачки ОСОБА_1 у відділі ДВС відсутня, що вказує на незаконність перебування майна що належить їй на праві приватної власності під арештом, однак унеможливлює звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку, оскільки виконавче провадження на підставі якого цей арешт був накладений на час розгляду справи знищене. 
Наведе свідчить про те, що безпідставне обтяження майна позивачки, а саме нерухоме майно, яке їй належить на праві приватної власності, порушує її права та законні інтереси як власника, оскільки позивач немає можливості вільно володіти, користуватись та розпоряджатися вказаним майном, а перешкоди у реалізації її прав мають бути усунені шляхом звільнення майна з-під арешту.
При цьому, за викладених вище обставин позивач позбавлена можливості в інший спосіб вирішити це питання.
Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити свої порушені права власності не може, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог та необхідність захисту її прав шляхом зняття такого арешту, оскільки позовні вимоги відповідають закону та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 319, 321 Цивільного кодексу України, ст. 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263 - 265, 268, 273, 280-283 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Основ`янсько-Слобідського Відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити повністю.
Скасувати арешт з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , накладений постановою державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Осмоловською Т.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.09.2011 за реєстраційним номером обтяження 11562411.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів апеляційної скарги.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 
Відповідач: Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ЄДРПОУ 41430683, місце знаходження: м. Харків, вул. Максиміліанівська, 11.

Суддя М.В.Богдан