Справа №591/8523/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Клімашевська І. В.	
Номер провадження 33/816/587/26 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Лопаткіна О. В., на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 вересня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 

визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн. 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 26.09.2025 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 20.07.2025 о 00.36 год у м. Суми, по вул. Івана сірка, 17 керував ТЗ марки Toyota RAV4, без д.н.з. з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, в тому числі на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Крім цього, ОСОБА_1 20.07.2025 о 00.36 год у м. Суми, по вул. Івана Сірка, 17 керував Т3 марки Toyota RAV4, без д.н.з. та не виконав законну вимогу працівника поліції про зупинку, подану ввімкненими світловими проблискових маячками червоного та синього кольорів та гучномовця, був зупинений шляхом блокування, чим порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Лопаткін О. В. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 26.09.2025 та закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що права та обов`язки працівниками поліції були роз`яснені ОСОБА_1 лише після складення протоколу відносно нього, не вручено примірник протоколу, що свідчить про те, що йому фактично не пред`явлене адміністративне звинувачення. 
Посадові особи Військової служби правопорядку ЗСУ були викликані працівниками поліції лише після складання відносно ОСОБА_2 протоколу тоді як він, як військовослужбовець міг бути підданий огляду лише уповноваженою службовою особою ВСП у порядку ст. 266-1 КУПАП.
Також, як на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду апелянт вказує на те, що працівниками поліції не були складені акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення на проведення огляду у закладі охорони здоров`я.
Розгляд справи було проведено як без участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 так і без участі його захисника - адвоката Лопаткіна О. В., які належним чином повідомлені про дату і час розгляду апеляційної скарги, до апеляційного суду не з`явились і клопотань про відкладення від них не надходило.
Тому вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги апеляційний суд дійшов наступних висновків.
У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
На думку апеляційного суду, розглянувши вказану справу, суддя суду першої інстанції дійшла правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Факт скоєння ОСОБА_1 вказаних правопорушень за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 396895 від 20.07.2025 року, за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП;
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 396884 від 20.07.2025 року, за ч. 1 ст. 130 КУпАП;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 від огляду відмовився;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 від огляду відмовився;
- відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.
Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.
Із відеозаписів записаних на нагрудну камеру працівників поліції, вбачається, як під час дії комендантської години працівники поліції зупиняють т/з під керуванням ОСОБА_1 без державних номерних знаків. При цьому, на відеозапису чітко видно, що з водійського місця виходить саме ОСОБА_1 . Під час спілкування з ним, у працівників поліції виникла підозра, що останній керує стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку із цим, йому було запропоновано пройти огляд на сп`яніння. ОСОБА_1 веде себе агресивно, каже, що проходити огляд на стан сп`яніння він не буде, при цьому на пряме запитання відповідає нецензурною лайкою.
За таких обставин, суд не може взяти до уваги заперечення представника, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, так як на чітке запитання працівника поліції він відповів нецензурною лайкою, явно даючи зрозуміти, що проходити огляд він не буде.
Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу зі застосуванням спеціального технічного засобу, на що останній відмовився, від огляду у медичному закладі також відмовився.
На підставі вище викладеного, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.
Апеляційний суд зауважує, що обов`язковими ознаками інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортного засобу та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції, вказані ознаки поза розумним сумнівом підтверджені матеріалами справи.
Щодо доводів апеляційної скарги апелянта про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і огляд відносно нього могла проводити тільки посадова особа, уповноважена на те начальником органу управління ВСП у Збройних Силах України відповідно, а не поліцейські, апеляційний суд зазначає наступне. За змістом ст. 266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин. Відповідно до ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. Як було встановлено, у даному випадку ОСОБА_1 був зупинений в м. Суми під час дії комендантської години, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, тобто поза межами території будь-якої військової частини.
У ч. 2 ст. 266 КУпАП зазначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той же час положення ст. 266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому, при проведенні огляду військовослужбовця водія, таку процедуру проводить поліція, у випадку проведення огляду військовослужбовця пішохода такий огляд проводить військова служба правопорядку. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представника військової служби правопорядку не повинні запрошувати.
У разі невстановлення судом факту виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби під час керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або відмови від проходження огляду на стан сп`яніння дії військовослужбовця мають кваліфікуватися за ст. 130 КУпАП, а його огляд на стан сп`яніння має здійснюватися за правилами с. 266 цього Кодексу. 
Апеляційний суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази в розумінні вимог ст. 251 КУпАП, які б доводили, що керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є виправданим у даному конкретному випадку, що ОСОБА_1 міг діяти в стані крайньої необхідності. Також суду не надано доказів того, що в цей час ОСОБА_1 виконував бойовий наказ чи розпорядження.
Отже, дослідженими судом доказами підтверджено дотримання правової процедури огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння і конкретних обставин, які могли б свідчити про зворотне і викликали обґрунтовані сумніви матеріали справи не містять.
Таким чином, доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті виключно безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також, вивчивши матеріали, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122-2 КУпАП.
Відповідно до п.2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил. Згідно з п. 8.96 ПДР вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою, зокрема увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.
За невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУПАП.
В даному випадку зібраними матеріалами справи, дослідженими у суді, підтверджується провина ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122-2 КУпАП.
Зокрема, з наявного у справі відеозапису вбачається, що працівники поліції їдуть за т/з Toyota RAV4. При цьому триває комендантська година і на т/з відсутній номерний знак. Працівники поліції вмикають проблискові маячки та починають зупиняти т/з, під керуванням ОСОБА_1 , останній продовжує рух, тоді працівники поліції висувають вимогу про зупинку через гучномовець. Але останній не реагує, продовжує рух і вже зупиняється тільки коли заїжджає у глухий кут.
3 таких обставин, суд не може взяти до уваги заперечення представника, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.
Таким чином, враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування під час апеляційного перегляду не встановлено, а тому, постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294, 295 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн. - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Лопаткіна О. В. на цю постанову без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.