ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/198/26
31 березня 2026 року	м.Тернопіль	

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Грицюка Р.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, у якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області щодо відмови відкоригувати відомості інтегрованої картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 шляхом анулювання пені в сумі 388 807 грн (триста вісімдесят вісім тисяч вісімсот сім) грн 62 копійки;
- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Тернопільській області відкоригувати відомості інтегрованої картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 шляхом анулювання пені в сумі 388 807 грн (триста вісімдесят вісім тисяч вісімсот сім) грн 62 копійки.
Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29 грудня 2025 року платник податків звернувся до Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області (надалі також – ГУ ДПС, контролюючий орган, податковий орган) із заявою від 26.12.2025 № б/н, в якій просив відкоригувати дані інтегрованої картки платника податків шляхом анулювання пені в сумі 349 421,43 грн (триста сорок дев`ять тисяч чотириста двадцять одна) гривня 43 копійки». 
Листом ГУ ДПС від 06.01.2026 № 19-00-24-05-04 у задоволенні заяви відмовлено. Відмова мотивована тим, що дії ГУ ДПС щодо нарахування пені відповідають правовому регулюванню, встановленому підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 та пунктом 129.2 статті 129 ПК України. Додатково ГУ ДПС зазначено, що відповідно до особових карток платника податку ОСОБА_2 по рахунку за платежем 11010500 (податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування) на заборгованість в сумі 144 353,25 грн нараховано пеню в сумі 194 403,83 грн за період з 21.04.2013 по 15.02.2024 та за платежем 1010100 (податок з доходів фізичних осіб, що сплачується податковим агентом із доходів платника податків у вигляді зарплати) на заборгованість в сумі 183 739,44 грн нараховано пеню в сумі 194 403,79 грн за період з 21.04.2013 по 15.02.2024.
Ухвалою суду від 26.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
29 грудня 2025 року платник податків звернувся на адресу Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області із заявою від 26.12.2025 № б/н, в якій просив відкоригувати дані інтегрованої картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 шляхом анулювання пені в сумі 349 421,43 грн (триста сорок дев`ять тисяч чотириста двадцять одна) гривня 43 копійки». 
Листом ГУ ДПС від 06.01.2026 № 19-00-24-05-04 відмовлено. Відмова мотивована тим, що дії ГУ ДПС щодо нарахування пені відповідають правовому регулюванню, встановленому підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 та пунктом 129.2 статті 129 ПК України. ГУ ДПС зазначає, що з урахуванням наведених положень законодавства та встановлених обставин дії ГУ ДПС щодо нарахування пені платнику податків на суму 388 807,62 грн (різниця між сумами пені 349 421,43 грн та 388 807,62 грн, виникла внаслідок наявності надмірної сплати платником податків сум податків та інших обов`язкових платежів у сумі 39 386,19 грн, вказані обставини встановлено після вивчення розрахунку пені наданому ГУ ДПС в якості додатків до листа від 06.01.2026 № 19-00- 24-05-04) є правомірними.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно підпункту 19-1.1.24 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, зокрема здійснюють відстрочення, розстрочення та реструктуризацію грошових зобов`язань та/або податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, а також списання безнадійного податкового боргу.
Контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством (підпункт 20.1.29 пункту 20.1 статті 20 ПК України).
Відповідно до підпункту 14.1.162. пункту 14.1 статті 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
У розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків (пункт 131.1 статті 131 ПК України).
Пунктами 95.1 та 95.2 статті 95 вказаного Кодексу визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 ПК України).
Відповідно до пункту 101.1 статті 101 ПК України безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг, підлягає списанню.
У статті 14 ПК України наведено визначення термінів, які вживаються у цьому Кодексі, відповідно до яких:
14.1.39. грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня;
14.1.152. погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом;
14.1.153. податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу;
14.1.157. податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності;
14.1.162. пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки;
14.1.175. податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Порядок нарахування пені регламентовано статтею 129 ПК України.
Відповідно до підпункту 129.1.1. пункту 129.1 статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається, зокрема, при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.
Підпунктом 129.1.2. пункту 129.1 статті 129 ПК України визначено, що при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження)
Згідно із підпунктом 129.3.1. пункту129.3 статті 129 ПК України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.
Положеннями пункту 57.3. статті 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
З 01.01.2021 набрав чинності Закон України від 16.01.2020 № 466-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві». Відповідно до цього Закону до статті 129 Податкового кодексу України включено пункт 129.9.
Відповідно до положень підпункту129.9.1 пункту 129.9 статті 129 Податкового кодексу України пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню у випадку закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.
Тобто, з 01.01.2021 пеня не нараховується, а нарахована підлягає анулюванню, зокрема, у разі закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.
При цьому як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 13 травня 1997 року № 1-зп/1997, стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.
Закон від 16.01.2020 № 466-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» не містить прямої вказівки про надання його нормам зворотної дії в часі, а отже його дія не розповсюджується на період до набрання ним чинності.
Тобто, положення підпункту 129.9.1 пункту 129.9 статті 129 Податкового кодексу України щодо не нарахування пені чи анулювання нарахованої пені у разі проведення такого нарахування поза межами 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню, розповсюджується виключно на правовідносини які виникли з 01.01.2021.
Положення Податкового кодексу України, у тому числі статті 129, не містять прямої вказівки на те, коли у контролюючого органу виникає право нарахувати пеню платнику податків.
Такі норми, зокрема пункти 129.1 та 129.3 статті 129 Податкового кодексу України, визначають лише початок нарахування пені (день, від якого слід проводити нарахування) та закінчення нарахування пені (останній день нарахування).
Відтак, на переконання суду, право на нарахування пені у контролюючого органу виникає з моменту (дня) початку строку, визначеного Податковим кодексом України, для нарахування пені у відповідному випадку.
Тобто, початок нарахування пені збігається у часі з правом (обов`язком) контролюючого органу здійснити таке нарахування пені.
Враховуючи, що положення підпункту 129.9.1 пункту 129.9 статті 129 Податкового кодексу України розповсюджується на правовідносини які виникли з 01.01.2021, то відповідно за вказаним підпунктом анулюванню підлягатиме пеня, право по нарахуванню якої виникло у контролюючого органу з 01.01.2021 та нарахування саме такої пені контролюючим органом буде вважати проведеним поза межами 1095 днів з дня виникнення такого права.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 27.06.2024 по справі № 160/538/23.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 27.06.2024 по справі № 160/538/23 початок нарахування пені збігається в часі з правом (обов`язком) контролюючого органу здійснити таке нарахування пені.
Відповідно до розрахунку пені початок нарахування пені 30.04.2014 (перший робочий день, наступний за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період)). Реалізовує це право (обов`язок) контролюючий орган лише після закінчення судового оскарження, коли сума стає узгодженою.
Застосування процедури оскарження податкових повідомлень-рішень не змінює дати виникнення права (обов`язку) контролюючого органу здійснити таке нарахування пені, включаючи період судового оскарження.
У разі адміністративного або судового оскарження податкових повідомлень-рішень, дата початку нарахування пені, а відповідно і дата виникнення права контролюючого органу здійснити таке нарахування пені, не змінюється, може змінитися лише розмір пені, в залежності від суми податкового повідомлення-рішення, яка стане узгодженою.
Відповідно до підпункту 129.1.1. пункту 129.1 статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається, зокрема, при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.
Аналогічні висновки викладені у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року по справі № 640/30570/21.
Тому суд приходить до висновку - якщо положення підпункту 129.9.1 пункту 129.9 статті 129 Податкового кодексу України розповсюджується на правовідносини, які виникли з 01.01.2021, тому відповідно за вказаним підпунктом анулюванню підлягатиме пеня, право по нарахуванню якої виникло у контролюючого органу з 01.01.2021 та нарахування лише такої пені контролюючим органом буде вважатися проведеним поза межами 1095 днів з дня виникнення такого права. З огляду на те, що право по нарахуванню пені у цій справі виникло у контролюючого органу у 2014 році, відповідно цей пункт не підлягає застосуванню.
Враховуючи, що за встановленими обставинами та відповідно до розрахунку пені така нарахована саме на суму заниженого податкового зобов`язання, правомірність якого підтверджена у судовому порядку і за весь час його заниження (у тому числі за період судового оскарження). Правомірність нарахування податкового зобов`язання, яке не було сплачено вчасно позивачем, встановлена рішеннями суду та не заперечується позивачем. 
Законом України від 17.03.2020 № 533-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-2019)» (набрав чинності 18.03.2020) підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктом 52-1.
Згідно з положеннями абзацу одинадцятого пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня, підлягає списанню.
Судом встановлено, що контролюючим органом нараховано пеню відповідно до узгодженого податкового зобов`язання згідно з податковим повідомленням-рішення №0009361700/1/4115 від 17.08.2010 про визначення податкових зобов`язань з податку з доходів фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в загальному розмірі 183 979 (сто вісімдесят три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн 44 копійки, в тому числі 61 326 (шістдесят одна тисяча триста двадцять шість) грн 48 копійок за основним платежем та 122 652 (сто двадцять дві тисячі шістсот п`ятдесят дві) грн 96 копійок за штрафними (фінансовими) санкціями, що були оскаржені у судовому порядку.
Постановою головного державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойком Д. О. від 05.02.2024 закінчено виконавче провадження за виконавчим листом № 819/2149/15, виданим 21.09.2015, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Тернопільської ОДПІ податкового боргу в сумі 328 092,69 (триста двадцять вісім тисяч дев`яносто дві) грн. 69 коп.: по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (48117,75 грн податкові зобов`язання, 96235,50 грн штрафні санкції), по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування (61086,48 грн податкові зобов`язання, 122652,96 грн штрафні санкції). (а.с. 59)
Витягами з інтегрованих карток платника податку та розрахунками пені (а.с. 48-57) стверджено, що заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати виникла у зв`язку з несплатою узгодженого грошового зобов`язання у встановлені законодавством строки, а саме нарахуванням 15.02.2024 пені: 
на суму 48 117,75 грн. нарахована пеня в сумі 64 801,27 грн. за період з 30.04.2014 по 29.02.2020, за період з 01.07.2023 по 15.02.2024, однак враховуючи переплату в сумі – 39 386,19 грн., заборгованість становила 25 415,08 грн; 
на суму 96 235,50 грн. нарахована пеня в сумі 129 602,52 грн. за період з 30.04.2014 по 29.02.2020, за період з 01.07.2023 по 15.02.2024. 
Заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування виникла у зв`язку з несплатою узгодженого грошового зобов`язання у встановлені законодавством строки, а саме нарахуванням 15.02.2024 пені: 
на суму 61 086,48 грн. нарахована пеня в сумі 82 266,56 грн. за період з 30.04.2014 по 29.02.2020, за період з 01.07.2023 по 15.02.2024; 
на суму 83 266,77 грн. нарахована пеня в сумі 112 137,27 грн. за період з 30.04.2014. по 29.02.2020, за період з 01.07.2023 по 15.02.2024. 
Відповідно до ІКП за податком на доходи фізичних осіб, що сплачується фiзичними особами за результатами рiчного декларування 15.02.2024 згідно платiжного доручення №6296 вiд 15.02.2024 зараховано:
144 353,25 грн та нараховано пенi з 30.04.2014 по 15.02.2024 (за виключенням періоду COVID-19) на суму 82 266,56 грн;
83 266,77 грн та нараховано пенi 30.04.2014 по 15.02.2024 2024 (за виключенням періоду COVID-19) на суму 112 137,27 грн. 
Таким чином, загалом нараховано пені 194 403,83 грн за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фiзичними особами за результатами рiчного декларування.
Відповідно до ІКП за платежем податок з доходів фізичних осіб, що сплачується податковим агентом із доходів платника податків у вигляді зарплати 15.02.2024 згідно платiжного доручення №6296 вiд 15.02.2024 зараховано :
183 739,44 грн та нараховано пенi за період з 30.04.2014 по 15.02.2024 (за виключенням періоду COVID-19) на суму 64 801,27 грн. 
96 235,50 грн та нараховано пенi з 30.04.2014 по 15.02.2024 (за виключенням періоду COVID-19) на суму 129 602, 52 грн. 
Таким чином, загалом нараховано пеню на суму 194 403,79 грн за платежем податок з доходів фізичних осіб, що сплачується податковим агентом із доходів платника податків у вигляді зарплати.
Відтак, суд вважає помилковими доводи позивача, що право нарахування пені у податкового органу виникло 22.04.2013, а тому з 22.04.2016 сплив 1095 денний термін для її нарахування і пеня підлягає анулюванню, оскільки, як уже було наголошено судом, право на нарахування пені виникло у контролюючого органу ще в 2014 році, тобто до 01.01.2021, що виключає застосування пункту 129.9 статті 129 ПК України у чинній редакції за період з 30.04.2014 по 01.03.2020.
Відповідач не заперечує той факт, що згідно пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України (зі змінами та доповненнями) саме з 01 березня 2020 року пеня не нараховувалася до 01.07.2023, а тому нарахування пені за період з 01.07.2023 по 15.02.2024 не перевищує 1095 денний термін для її нарахування у відповідності до пункту 129.9 статті 129 ПК України у чинній редакції. 
З огляду на викладене, суд не вбачає порушень зі сторони відповідача щодо нарахування пені, зокрема, слід зазначити, що позивач не наводить аргументів стосовно невірного розрахунку суми пені, окрім аргументу, що до 15.02.2024 сплив 1095 денний термін та пеня підлягає анулюванню на підставі пункту 129.9 статті 129 ПК України.
Згідно із частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Так як у задоволенні позовних вимог відмовлено, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 31 березня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (місце проживання: с. Великі Гаї, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 47722, РНОКПП НОМЕР_1 ); 
відповідач:
- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46003, код ЄДРПОУ 44143637). 

Головуючий суддя Грицюк Р.П.