ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
10 березня 2026 року 	м.Суми	

Справа №589/246/25 
Номер провадження 22-ц/816/1653/26

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Щербаченко М. В. (суддя-доповідач), Сидоренко А. П. , Сізова Д. В. , розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 27 грудня 2025 року у складі судді Курбанової А.Р., ухваленого в місті Шостка Сумської області, 
у цивільній справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції
15 січня 2025 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з указаним позовом.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідач ОСОБА_2 звернувся до нього з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву № б/н від 16.09.2011 року та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, яка діяла на дату підписання заяви та розміщена на сайті банку.
З моменту підписання відповідачем заяви між банком та відповідачем був укладений договір відповідно до частини першої статті 634 ЦК України шляхом приєднання клієнта до запропонованого позивачем договору.
На підставі указаної Анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок, видано кредитну карту тип «Універсальна» зі строком дії 12/11, установлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому було збільшено до 43 000 грн 00 коп. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку «Універсальна» зі строком дії до 03/15. ОСОБА_2 здійснив дії щодо активування картки, користувався рахунком, отримував кредитні кошти.
Після спливу строку дії першої картки відповідач для можливості користування рахунком додатково отримав кредитну карту «Універсальна» зі строком дії 03/16, кредитну карту «Універсальна» зі строком дії 01/20, кредитну карту «Універсальна GOLD» зі строком дії 01/23. У процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки – 40,8%.
Також відповідач у процесі користування рахунком 08 травня 2023 року підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, на підставі якої отримав додаткову кредитну картку «Універсальна GOLD» зі строком дії 01/27 та погодив інші істотні умови користування кредитним рахунком. Указана заява підписана у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля.
Починаючи з 08.05.2023 року відсотки нараховувались відповідно до пункту 1.3 підписаної Заяви за ставкою 40,8 %. Позивачем за погодженою ставкою нараховано 10333 грн 73 коп. відсотків.
Внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором з урахуванням внесених коштів станом на 11.12.2024 року утворилась заборгованість у розмірі 53662 грн 52 коп., яка складається із: 43328 грн 79 коп. – заборгованості за тілом кредиту, 10333 грн 73 коп. – заборгованості за простроченими відсотками, яку позивач і просив стягнути на свою користь. 
Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 27 грудня 2025 року позов задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.09.2011 року в розмірі 43 328 грн 79 коп. та судовий збір в сумі 1955 грн 85 коп. У задоволенні позову в частині вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні вимог АТ «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості з відсотків в сумі 10333 грн 73 коп. суд першої інстанції виходив з того, що в Анкеті-заяві від 16.09.2011 року процентна ставка не зазначена. Анкета-заява не містить даних про умови кредитування. На ній відсутня відмітка, яку саме картку просив видати ОСОБА_2 та відмітка про отримання пам`ятки клієнта, яка містить інформацію про тарифи та основні умови обслуговування картки. Матеріали справи не містять ані Тарифи Банку, ані витяг з Умов, також відсутні підтвердження, що саме той витяг з Умов, на які посилається позивач, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання Позичальником кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема саме у зазначеному в цих документах розміру і порядку нарахування.
Суд першої інстанції також вказав, що Витяг з Умов, на які посилається позивач, не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ОСОБА_2 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
Крім того, місцевий суд виснував, що підписана ОСОБА_2 08.05.2023 року Заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та Паспорт споживчого кредиту містять інформацію щодо умов кредитування для різних кредитних карток, а тому неможливо встановити їх відношення до договору від 16.09.2011 року, за яким просить стягнути заборгованість позивач. Таким чином, суд не може розцінювати цю угоду як додаткову угоду до правочину від 16.09.2011 року, яка по суті є самостійними договором між сторонами.
Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги
У січні 2026 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неналежне дослідження доказів, порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків у розмірі 10 333 грн 73 коп. та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач отримав кредитну картку, визнав укладення кредитного договору та погодився з його умовами, вчинивши дії спрямовані на виконання укладеного договору та його, у тому числі щодо сплати відсотків. Після спливу строку дії першої картки ОСОБА_2 додатково отримував перевипущені картки. Перевипуск платіжних карток з оформленням платіжної картки іншого класу, не свідчить про укладення іншого кредитного договору (висновок Верховного Суду у постанові № 373/212/16-ц). При перевипуску карт Банк надавав позичальникам під розпис ознайомлюватись з умовами кредитування. Перед перевипуском нової кредитної карти НОМЕР_1 з терміном дії 01/23 відповідач 08.05.2023 ознайомився з умовами кредитування та підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, в якій зазначено основні умови кредитування, у тому числі відсоткова ставка 40,08 % (пункт 9.3 Договору). Тому суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відсутність підстав для стягнення з відповідача відсотків, допустивши грубе порушення норм матеріального права. Місцевий суд не навів підстав вважати укладений кредитний договір безпроцентним та права відповідача на користування коштами банку без сплати відсотків. Відмовляючи у стягнення відсотків суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ОСОБА_2 здійснював часткове погашення заборгованості, у тому числі нарахованих відсотків. 
Апеляційна скарга також мотивована незгодою з висновком суду першої інстанції про те, що заява про приєднання до умов і правил банківських послуг від 08.05.2023 року є самостійним договором. Указана заява містить загальні тарифи та умови користування картками Універсальна та Універсальна GOLD, з якими банк знайомив відповідача у процесі користування кредитними картками і які розміщені на офіційному сайті банку.
Узагальнені доводи та заперечення відзиву на апеляційну скаргу 
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав, що відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Межі апеляційного перегляду справи
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України). 
Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 27 грудня 2025 року в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 43 328 грн 79 коп. не оскаржується і в цій частині апеляційним судом не переглядається.
Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції
З матеріалів справи судом першої інстанції та апеляційним судом установлено, що 16.09.2011 року ОСОБА_2 підписав Анкету- заяву, за змістом якої він згоден з тим, що ця анкета-заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
Указана Анкета-заява від 16.09.2011 року не містить умов кредитування, номеру кредитної картки, її тип, строку кредитування, відсоткової ставки тощо.
Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки відповідачу 16.09.2011 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 2000 грн, сума якого неодноразово змінювалась, і 22.05.2023 року кредитний ліміт був збільшений до 43000 грн 00 коп., станом на 01.08.2024 року зменшився до 0 грн (а.с. 11).
Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав, згідно з довідкою про видані картки, кредитні картки: № НОМЕР_2 , строк дії - 03/15, тип Універсальна; № 4149437806147250, строк дії - 03/16, тип Універсальна; №5168755630377410, строк дії - 01/20 тип Універсальна; № 4149629381902568, строк дії - 01/23, тип - Універсальна GOLD (а.с. 12).
Під час отримання перевипущених карт № 4149437806147250 та № 5168755630377410, № 4149629381902568 ОСОБА_2 не підписував заяв чи інших документів, які б містили умови кредитування, у тому числі розмір відсоткової ставки. 
При отриманні 08 травня 2023 року чергової картки № № НОМЕР_1 , строк дії - 01/27, тип - Універсальна GOLD відповідач ОСОБА_2 підписав Паспорт споживчого кредиту та Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за змістом якої підписанням цієї Заяви відповідач приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами» та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК», в редакції чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять змішаний договір (а.с. 27-43).
В указаній заяві 08 травня 2023 року указаний розмір річної процентної ставки для карт тип - Універсальна GOLD у розмірі 40,8%.
Відповідно до Виписки про рух коштів за період з 16.09.2011 по 17.12.2024 року відповідач користувався указаними кредитним картами, а позивач списував за рахунок кредитного ліміту відсотки за різними відсотковими ставками з 16.09.2011 за ставкою 36 % річних, з 01.01.2013 – 30 % річних, з 01.09.2014 - 34,8% річних, з 01.04.2015 – 43,2 %, з 18.12.2019 - 42 % річних , з 01.08.2020 - 40,8 % річних, з 01.04.2022 – 20,4 % річних, з 01.06.2022 – 40,8% річних (а.с.67-98).
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права
У справі, яка переглядається, позивач АТ КБ «Приватбанк» у позовній заяві просив суд стягнути з ОСОБА_2 саме за кредитним договором № б/н від 16.09.2011 року в розмірі 53 662 грн 52 коп., яка складається з 43 328 грн 79 коп. заборгованості за тілом кредиту та 10 333 грн 73 коп. за простроченими відсотками.
Як на підставу позову посилався на те, що на ім`я відповідача було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, яка у подальшому перевипускалась. Перевипуск платіжних карток у подальшому, у тому числі з оформленням платіжної картки іншого класу, не свідчить про укладення іншого кредитного договору. Заява про приєднання до умов і правил банківських послуг від 08.05.2023 року не є самостійним договором. Указана заява містить загальні тарифи та умови користування картками Універсальна та Універсальна GOLD, з якими банк знайомив відповідача у процесі користування кредитними картками
Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення боргу за простроченими відсотками в сумі 10333 грн 73 коп., оскільки в Анкеті-заяві від 16.09.2011 року процентна ставка не зазначена, відсутні дані про умови кредитування. Надану позивачем Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 08.05.2023 місцевий суд розцінив самостійним договором, який не можна вважати додатковою угодою до правочину від 16.09.2011 року.
Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню зважаючи на такі мотиви. 
За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України установлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої і другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У контексті доводів апеляційної скарги про доведення узгодження з відповідачем істотних умов кредитування (розміру відсотків) апеляційний суд вважає необхідним зазначити, що кредитний договір, будучи консенсуальним, є укладеним з моменту досягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов.
Відповідно до частини другої статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Отже, конклюдентними діями може підтверджуватися лише укладення договору в усній формі.
Між тим, статтею 1055 ЦК України імперативно визначено, що кредитний договір обов`язково укладається у письмовій формі, що виключає можливість укладення кредитного договору шляхом вчинення конклюдентних дій (наприклад, лише шляхом установлення кредитного ліміту).
З огляду на викладене, помилковими є твердження заявника апеляційної скарги про те, що активація ОСОБА_2 карти, вчинення дій з виконання його умов, у тому числі зі сплати відсотків, тобто фактична поведінка відповідача є нібито доказом визнання умов кредитного договору, у тому числі розміру відсоткової ставки. 
Апеляційний суд наголошує, що всі умови кредитного договору мають бути зафіксовані в одному або в декількох документах відповідно до вимог статей 207, 1055 ЦК України. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (частина друга статті 1055 ЦК України).
Суд першої інстанції, належно оцінивши додані до позовної заяви докази, дійшов правильного висновку про те, що зміст укладеного 16.09.2011 сторонами справи кредитного договору викладено в Анкеті-заяві від 16.09.2011 року.
В обґрунтування позовних вимог про стягнення відсотків позивач зазначав, що підпис Позичальника в Анкеті-заяві про приєднання від 16.09.2011 року свідчить про факт його ознайомлення та згоду з Умовами та Правилами надання банківський послуг, а також Тарифами банку.
Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні обґрунтовано вказав на те, що матеріали справи не містять ані Тарифи Банку, ані витяг з Умов, відсутні підтвердження, що саме той витяг з Умов, на які посилається позивач, розумів ОСОБА_2 та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання Позичальником кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах розміру і порядку нарахування.
У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карта Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. 
Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом.
Заява-анкета від 16.09.2011 не містить умов щодо розміру процентів. Як установлено апеляційним судом позивач списував з рахунку відповідача за рахунок кредитного ліміту відсотки, які банк нараховував за різними відсотковими ставками: з 16.09.2011 за ставкою 36% річних, з 01.01.2013 – 30 % річних, з 01.09.2014 - 34,8% річних, з 01.04.2015 – 43,2 %, з 18.12.2019 - 42 % річних , з 01.08.2020 - 40,8 % річних, з 01.04.2022 – 20,4 % річних, з 01.06.2022 – 40,8% річних.
У заяві-анкеті від 16.09.2011 жодна з указаних процентних ставок, за якою нараховував позивач ОСОБА_2 відсотки для сплати, не передбачена. 
Твердження заявника апеляційної скарги про те, що при перевипуску карт Банк після підписання 16.09.2011 відповідачем Анкети-заяви і до 08.05.2023 під розпис ознайомлював ОСОБА_2 з умовами кредитування в частині розміру відсотків за користування кредитом не доведено належними доказами, що є процесуальним обов`язком позивача.
Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну кредитного договору від 16.09.2011, яка встановлюється у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
Тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості в сумі 10 333 грн 73 коп. за простроченими відсотками за кредитним договором від 16.09.2011 року.
Надаючи оцінку доводами апеляційної скарги стосовно погодження сторонами справи відсоткової ставки в Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 08.05.2023 (а.с.27-38), апеляційний суд зазначає таке.
У пункті 8 Заяви від 08.05.2023 року визначено, що підписанням цієї Заяви на підставі статті 634 ЦК України Клієнт приєднується до відповідних розділів Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою http://privatbank.ua/terms у редакції на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять змішаний договір: Договір банківського рахунку, споживчого кредиту та обслуговування платіжного інструменту, Генеральний кредит в частині надання споживчих кредитів «Кредитна картка», «Оплата частинами», «Миттєва розстрочка», приймає всі права та обов`язки, установлені в цьому Договорі.
Зміст викладеного вище пункту Заяви свідчить, що сторони цієї справи 08 травня 2023 року уклали новий змішаний договір на нових умовах, який покладає на сторони інші зобов`язання, ніж за кредитним договором від 16.09.2011 року. 
Суд першої інстанції правильно вважав, що Заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 08.05.2023 є самостійним договором, який не можна вважати додатковою угодою до правочину від 16.09.2011 року.
Підсумовуючи наведений аналіз наданих позивачем доказів апеляційний суд вважає необхідним наголосити, що згідно з частиною першою, пунктом 5 частини третьої статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
У цивільному процесі, побудованому відповідно до статті 12 ЦПК України за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги.
У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження.
Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів відповідно до вимог статей 12, 13 ЦПК України) (постанова Верховного Суду від 2 червня 2022 року у справі №602/1455/20).
Позивач у позовній заяві просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за простроченими відсотками саме за кредитним договором від 16.09.2011 року.
Місцевий суд, розглянувши справу у межах заявлених позивачем вимог, обґрунтовано відмовив у задоволенні цих вимог у зв`язку з тим, що сторони не обумовили у письмовому вигляді ціну кредитного договору від 16.09.2011, яка встановлюється у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
Позивач в апеляційній скарзі визнав, що спірні відсотки в сумі 10333 грн 73 коп. нараховані за період з 01.06.2024 по 11.12.2024 року, тобто за період після укладення сторонами 08.05.2023 року нового змішаного договору.
Позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками за договором від 08.05.2023 року АТ КБ «Приватбанк» не заявляв, тому суд першої інстанції з дотриманням приписів статей 2, 13 ЦПК України розглянув справу виключно в межах заявлених вимог і наданих доказів. 
У контексті доводів апеляційної скарги про те, що місцевий суд не навів підстав вважати укладений кредитний договір безпроцентним та права відповідача на користування коштами банку без сплати відсотків, апеляційний суд вважає необхідним зазначити, що суд першої інстанції вирішував питання про наявність підстав для стягнення відсотків у межах заявлених позовних вимог, які банк заявив на підставі кредитного договору від 16.09.2011 року з посиланням на Умови та Правилами надання банківський послуг, Тарифами банку.
Суд першої інстанції в межах заявлених вимог і наданих доказів зробив лише висновок про відсутність підстав для стягнення з відповідача відсотків у розмірі, який просив відповідач, оскільки договором від 16.09.2011 такий розмір не був установлений. При цьому місцевий суд не констатував права відповідача на користування коштами банку без сплати відсотків. 
За приписами частини першої статті 1048 ЦК України якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Натомість вимог про стягнення процентів за користування кредитом з підстав та у розмірі, визначеними актами законодавства, зокрема, статтею 1048 ЦК України банк не пред`явив. 
Не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення посилання позивача на постанову Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 373/212/16-ц, яка не є релевантною, не доводить правильність доводів апеляційної скарги, не спростовує висновки місцевого суду.
У справі, яка переглядається місцевий суд не робив висновки про укладення іншого кредитного договору у зв`язку із перевипуском карток № 4149437806147250, строк дії - 03/16, тип Універсальна; №5168755630377410, строк дії - 01/20 тип Універсальна; №4149629381902568, строк дії - 01/23, тип - Універсальна GOLD без підписання анкети заяви.
В оскаржуваному рішення суд надав оцінку новій підписаній відповідачем 08.05.2023 року заяві та дійшов висновку, що неможливо встановити відношення підписаної 08.05.2023 року Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг до договору від 16.09.2011 року, за яким просить стягнути заборгованість позивач. 
З урахуванням зазначеного апеляційний суд резюмує, що суд першої інстанції розглядаючи спір, повно та всебічно дослідив докази, надані позивачем, дав їм належну оцінку і ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (частина перша статті 374 ЦПК України).
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 375 ЦПК України). 
Висновки суду апеляційної інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги за результатами апеляційного перегляду рішення, свідчать про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині слід залишити без змін.
Висновки суду щодо судових витрат
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).
Оскільки апеляційна скарга залишена апеляційним судом без задоволення, то відсутні підстави для відшкодування заявнику апеляційної скарги судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Керуючись вимогами статей 141, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення.
Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 27 грудня 2025 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач   	М. В. Щербаченко	

Судді А. П. Сидоренко 

Д. В. Сізов