ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/2036/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, 

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі – ГУ ДПС у Волинській області) звернулося з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) про стягнення податкового боргу в сумі 219010,12 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач відповідно до вимог статті 16 Податкового кодексу України (далі – ПК України) зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом. Такий обов`язок відповідач не виконує та за ним обліковується податковий борг на загальну суму 219010,12 грн (з єдиного податку та з військового збору), який виник у зв`язку із несплатою грошових зобов`язань, визначених платником самостійно у податковій декларації. Направлення податкової вимоги не призвело до добровільного погашення податкового боргу, тому позивач просив суд стягнути з відповідача цей борг у дохід бюджету.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
Копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі від 23 лютого 2026 року відповідач отримав 25 лютого 2026 року (а.с.33).
Відповідач відзив на позовну заяву не подав.
Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позові, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 з 22 лютого 2024 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, перебуває на обліку як платник податків у ГУ ДПС у Волинській області, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витягом з Інформаційно-комунікаційної системи (ІКС) “Податковий блок” (а.с.22-24, 29).
З довідки ГУ ДПС у Волинській області станом на 10 лютого 2026 року встановлено, що за ФОП ОСОБА_1 обліковується податковий борг у сумі 219010,12 грн, з них: 182508,37 грн – з єдиного податку; 36501,75 грн – з військового збору (а.с.3-4).
Податковий борг виник у зв`язку із неповною сплатою до 19 листопада 2025 року податкових зобов`язань, самостійно визначених у поданої декларації від 06 листопада 2025 року №9343520239 в сумі 310008,77 грн з єдиного податку та в сумі 62001,75 грн з військового збору (а.с.11-14). З урахуванням часткової сплати в сумі 127500,40 грн несплаченим залишається єдиний податок у сумі 182508,37 грн, а військовий збір - у сумі 36501,75 грн (сплачено 25500,00 грн).
ГУ ДПС у Волинській області сформувало та надіслало відповідачу податкову вимогу від 16 грудня 2025 року №0011495-1304-0320 про наявність станом на 12 грудня 2025 року податкового боргу у сумі 219010,12 грн (а.с.5-6).
В ІКС “Податковий блок” вказана сума боргу перед бюджетом обліковується як непогашена (а.с.15-21).
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.
Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 ПК України).
Відповідно до підпунктів 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
За змістом пункту 46.2 статті 46 ПК України податковою декларацією, розрахунком є документ, що подається платником податків контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання.
З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_1 подав податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за три квартали 2025 року (від 06 листопада 2025 року №9343520239), у якій самостійно визначив суму єдиного податку, яка підлягає до сплати в бюджет, - 310008,77 грн, а також суму військового збору до сплати - 62001,75 грн (а.с.11-14).
Згідно з пунктом 56.11 статті 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
Приписами пункту 57.1 статті 57 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 294.1 статті 294, пункту 295.3 статті 295 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи та податкових агентів платників єдиного податку третьої групи - електронних резидентів (е-резидентів) є календарний квартал (крім податкового періоду податкової звітності з податку на додану вартість, визначеного пунктом 202.1 статті 202 цього Кодексу). Платники єдиного податку третьої групи (крім електронних резидентів (е-резидентів) сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.
З наведеного слідує, що визначені у податковій декларації податкові зобов`язання, несплачені платником податків (відповідачем) у строки, встановлені пунктом 295.3 статті 295 ПК України, є його податковим боргом.
З урахуванням часткової сплати за відповідачем обліковується податковий борг з єдиного податку у сумі 182508,37 грн, з військового збору у сумі 36501,75 грн (а.с.15-21).
Пунктами 59.1, 59.4 статті 59 ПК України регламентовано, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
16 грудня 2025 року позивач сформував та надіслав відповідачу податкову вимогу №0011495-1304-0320 про наявність станом на 12 грудня 2025 року податкового боргу у сумі 219010,12 грн (а.с.5).
Як обумовлено пунктом 42.5 статті 42 ПК України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Надіслана за податковою адресою платника податків вимога повернута контролюючому органу з довідкою оператора поштового зв`язку із зазначенням причини невручення - за закінченням терміну зберігання, однак з урахуванням положень пункту 42.5 статті 42 ПК України вважається врученою (а.с.6-7).
Доказів оскарження податкової вимоги від 16 грудня 2025 року №0011495-1304-0320 або сплати вказаної у ній суми податкового боргу ФОП ОСОБА_1 не надав.
Згідно з пунктом 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 ПК України).
Виходячи із системного аналізу положень ПК України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що грошове зобов`язання у сумі 219010,12 грн є узгодженим та не сплачене відповідачем у встановлений строк, щодо його розміру не подано відзиву на позов, як і не надано доказів погашення боргу, то суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення в дохід бюджету з ФОП ОСОБА_1 вказаного податкового боргу.
Керуючись статтями 9, 72-77, 162, 243-246, 255, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, майдан Київський, будинок 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44106679) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в дохід бюджету податковий борг у сумі 219010,12 грн (двісті дев`ятнадцять тисяч десять грн 12 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк