ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2026 р. Справа № 926/1885/25

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
Головуючого (судді-доповідача): Якімець Г.Г.,
Суддів: Бонк Т.Б., Зварич О.В.,
за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників:
від позивача – Жебчук М.Т. (керівник), Заворотнюк М.С. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду)
від відповідача (скаржника) – Гулевич М.М. (в режимі відеоконференції у приміщенні Чернівецького апеляційного суду)

розглянувши апеляційну скаргу Чернівецької міської ради від 02 жовтня 2025 року 
на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 22 вересня 2025 року (повний текст підписано 24.09.2025), суддя Проскурняк О.Г.
про призначення експертизи 
у справі № 926/1885/25
за позовом Колективного виробничо-торгівельного підприємства “Побутова хімія”, м. Чернівці
до відповідача Чернівецької міської ради, м. Чернівці
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватне підприємство “Металохімпобут”, м. Чернівці
про визнання незаконним рішення та скасування права власності на земельну ділянку

встановив:
09 червня 2025 року Колективне виробничо-торгівельне підприємство «Побутова хімія» звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до відповідача – Чернівецької міської ради про:
-визнання незаконним та скасування п.693 Додатку «Технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель території міста Чернівці із застосуванням геоінформаційних технологій та наповнення ГІС даними, отриманими в результаті надання послуг» до рішення Чернівецької міської ради 41 сесії VІІІ скликання від 25.01.2024 року № 1623 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель»;
-скасування реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7310136900:50:001:0030 за адресою: м. Чернівці, вул. Кривоноса Максима, 33, цільове призначення/категорія: «Землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення», код виду і назва « 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості».
Позов обґрунтовано порушенням Чернівецькою міською радою права Колективного виробничо-торгівельного підприємства «Побутова хімія» користування землею, оскільки за наслідками здійсненої міською радою інвентаризації земель міста Чернівці, розмір земельної ділянки, що використовується позивачем без його згоди збільшено з 2,80 га до 3,6840 га.
Ухвалою суду від 02 вересня 2025 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Приватне підприємство «Металохімпобут» (ідентифікаційний код – 32874811), оскільки на земельній ділянці кадастровий номер 7310136900:50:001:0030 за адресою: м. Чернівці, вул. Кривоноса Максима, 33 знаходиться належне вказаному підприємству нерухоме майно.
Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 22 вересня 2025 року у справі № 926/1885/25 призначено будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення експертизи поставлено наступні питання:
1) Яка площа землі фактично використовується Колективним виробничо-торгівельним підприємством «Побутова хімія» (58000, м. Чернівці вул. Максима Кривоноса, 33 ЄДРПОУ 02972411) за адресою м. Чернівці вул. Максима Кривоноса, 33, під розміщення об`єктів права власності Колективного виробничо-торгівельного підприємства «Побутова хімія» з врахуванням належних Підприємству будівель та споруд (в тому числі паркану)?
2) Яка площа землі фактично використовується Приватним підприємством «Металохімпобут» (58000, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Авангардна, буд 49, кв. 45, код ЄДРПОУ 32874811) за адресою м. Чернівці вул. Максима Кривоноса, 33, під розміщення об`єктів права власності Приватного підприємства «Металохімпобут» з врахуванням належних Підприємству будівель та споруд?
3) Чи використовується земельна ділянка згідно акту на право користування землею (інвентарний № 177 від 26.08.1971) Колективним виробничо-торгівельне підприємством «Побутова хімія» та Приватним підприємством «Металохімпобут» в межах, визначених цим актом? Якщо є використання за межами визначеними актом, зазначити в яких межах (визначити площу та зобразити схематично)?
Судового експерта попереджено про передбачену ст.ст.384, 385 Кримінального кодексу України відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову від виконання покладеного судом обов`язку. Витрати на проведення судової експертизи покладено на позивача. Провадження у справі зупинено.
З ухвали місцевого господарського суду вбачається, що експертиза призначена судом з метою з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме: встановлення фактичної площі землі, що використовується КВТП «Побутова хімія» та ПП «Металохімпобут» під розміщення об`єктів, які належать їм на праві власності та чи відповідає ця площа зазначеній в акті на право користування землею, для чого необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, та без яких встановити відповідні обставини неможливо, відтак, суд дійшов висновку про призначення будівельно-технічної експертизи.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач – Чернівецька міська рада звернулася до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 22 вересня 2025 року у справі № 926/1885/25, а вказану справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зокрема апелянт зазначає, що питання, які поставленні судом експерту на вирішення експертизи стосуються фактичного землекористування, що не стосується предмету позову. На думку скаржника відсутня необхідність експертам надавати висновок про відповідність розробленої документації із землеустрою на спірну земельну ділянку та її затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, оскільки доказування щодо порушення законодавства з боку відповідача покладається на позивача. Також вважає, що долучений позивачем державний акт на право користування землею, не є належним доказом у справі та в подальшому не може досліджуватись експертом, оскільки не набув чинності у відповідності до чинного на той час законодавства. Водночас зазначає, що установа для проведення експертизи у цій справі, а саме: Київський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України була запропонована представником позивача, та судом не взято до уваги запропоновану відповідачем установу – Спільне підприємство «Західно-Український Експертно-Консультативний центр» (м. Чернівці).
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить оскаржувану ухвалу про призначення експертизи залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. Зокрема, зазначає, що технічна документація з інвентаризації земель не є предметом оскарження у цій справі, водночас, предметом оскарження є саме рішення про затвердження такої технічної документації. Наголошує, що під час оформлення технічної документації відповідачем не було враховано фактичного користування позивачем об`єктами нерухомості, що розміщені на земельні ділянці, водночас, для визначення площі земельної ділянки, яку фактично використовує позивач, необхідні спеціальні знання, а відтак, вважає правильним висновок суду про призначення експертизи.

Судові засідання з розгляду апеляційної скарги проводилися в режимі відеоконференції як поза межами приміщення суду, так і в приміщенні Чернівецького апеляційного суду, за клопотаннями представників сторін та на підставі відповідних ухвал суду.
Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 22 вересня 2025 року у справі № 926/1885/25, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, з підстав, наведених в апеляційній скарзі.
Представник позивача та третьої особи, а також керівник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечували, просили оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників учасників справи, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:
Згідно з ч.ч.1,2 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Поряд з тим, статтею 104 ГПК України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.
Судова експертиза – це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (ст.1 ЗУ «Про судову експертизу»).
Згідно з ч.ч.1-3 ст.98 ГПК України висновок експерта – це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Відповідно до ч.1 ст.99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (заява № 61679/00 від 01 червня 2006 року).
Поряд з тим, призначення судової експертизи віднесено до компетенції суду за наявності умов, передбачених частиною 1 ст.99 ГПК України, і таке призначення не може розцінюватися як порушення норм процесуального права (подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 910/9564/20). 
Як вбачається з матеріалів справи, позивач та третя особа є співвласниками нерухомого майна – нежилих будівель, що знаходяться за адресою: м. Чернівці, вул. М. Кривоноса, 33. Водночас позивачем до позовної заяви долучено акт на право користування землею площею 2,80 га, виданий 06 вересня 1971 року Фабриці побутової хімії Чернівецького облмісцевпрому.
Рішенням Чернівецької міської ради № 1623 від 25 січня 2024 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та віднесено земельні ділянки до відповідної категорії земель, виду цільового призначення земельних ділянок, згідно з додатком до цього рішення, серед яких під № 693 – земельна ділянка кадастровий номер 7310136900:50:001:0030 площею 3,6840 за адресою: м. Чернівці, вул. М. Кривоноса, 33; категорія земель: землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення; код виду цільового призначення, назва: 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.
Позивач у позовній заяві зазначає про те, що площа земельної ділянки, на якій розташоване належне йому та третій особі на праві власності нерухоме майно, та яка ним фактично використовується, внаслідок проведення інвентаризації та формування земельної ділянки кадастровий номер 7310136900:50:001:0030, безпідставно збільшена без його погодження з 2,80 га до 3,6840 га.
Отже, до предмета доказування у цій справі належить встановлення судом обставин щодо використання позивачем та третьою особою, як співвласниками нерухомого майна, земельної ділянки, на якій таке майно розташоване із визначенням площі фактичного використання та чи відповідає така площі, визначеній в акті на право користування землею.
Для встановлення вказаних обставин необхідні спеціальні знання у галузі іншій, ніж право, якими суд не володіє, при цьому, у спірному випадку висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи.
Відповідно до ч.1 ст.100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Згідно з ч.ч.4-6 ст.99 ГПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.
Слід зазначити, що судом першої інстанції визначено питання, які слід поставити на вирішення експерту, частково врахувавши питання, запропоновані позивачем. Водночас, суд не взяв до уваги запропоноване відповідачем питання, а саме: «Чи відповідає розроблена документація із землеустрою на земельну ділянку за адресою: м. Чернівці, вул. М. Кривоноса, 33; площею 3,6840 га, кадастровий номер 7310136900:50:001:0030 та її затвердження вимогам земельного законодавства, іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?».
Виходячи з предмету заявлених позовних вимог у цій справі, місцевим господарським судом правомірно визначено питання, які мають бути поставлені на вирішення експерту та які стосуються площі використовуваної позивачем та третьою особою, як співвласниками нерухомого майна, земельної ділянки, на якій воно розташоване. Запропоноване відповідачем питання за своїм змістом та обґрунтуванням виходить за межі предмету позовних вимог у цій справі.
Крім цього, згідно з ч.3 ст.99 ГПК при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
За змістом ст.7 ЗУ «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.
Слід зазначити, що сторонами у цій справі не було досягнуто взаємної згоди щодо вибору експертної установи, відтак, таку установу в ухвалі про призначення судової експертизи правомірно визначено судом.
Зважаючи на наведене, колегія суддів не вбачає порушень норм процесуального права при призначенні судом першої інстанції судової експертизи у цій справі.
Беручи до уваги все наведене вище, вивчивши детально матеріали справи, з огляду на предмет доказування у цій справі, проаналізувавши поставлені на вирішення експертизи питання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доцільність призначення у цій справі судової експертизи, з метою з`ясування питань, що потребують спеціальних знань, якими суд не володіє.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого господарського суду про призначення у справі судової експертизи відповідає вимогам закону, а підстави для її скасування – відсутні.
Поряд з тим, суд першої інстанції правомірно зупинив провадження у справі на час проведення судової експертизи, що відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.228 та п.6 ч.1 ст.229 ГПК України.
Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про призначення експертизи (п.11) та зупинення провадження у справі (п.12).
Згідно з ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Статтею 275 ГПК України передбачено право суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За приписами ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Слід зазначити, що скаржником не доведено, а апеляційним судом не встановлено підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про призначення судової експертизи, відтак, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст.98-100, 236, 255, 270, 271, 275, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

ухвалив:
Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 22 вересня 2025 року у справі № 926/1885/25 залишити без змін, а апеляційну скаргу Чернівецької міської ради – без задоволення.
Матеріали справи № 926/1885/25 повернути до Господарського суду Чернівецької області для подальшого направлення до експертної установи.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 27 лютого 2026 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бонк Т.Б.

Суддя Зварич О.В.