Справа № 758/5720/25
3/758/613/26
Категорія 156

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ларіонова Н.М., при секретарі судового засідання Мартишиній Я.В., Оболонській Ю.С., за участю: особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , адвоката Дяковського О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого головою громадської організації «Міжнародна організація майбутнє України», проживає за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:

24 січня 2025 року о 00 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керував автомобілем «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_2 , за адресою: вул. Нижній Вал, 27/29, що у Подільському районі м. Києва, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, поведінка, яка не відповідає дійсності). Водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці та у спеціалізованому закладі охорони здоров`я. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.
На підставі ч. 1 ст. 276 КУпАП справа розглянута за місцем вчинення правопорушення.
У судовому засіданні ОСОБА_1 винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав та просив закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Пояснив, що він відмовився від проходження огляду на стан алогольного сп`яніння, оскільки він не керував транспортним засобом. На вимогу поліцейських повідомив, що він не був за кермом.
Адвокат Дяковський О.С. в судовому засіданні просив суд закрити провадження в справі з тих підстав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а протокол складений з численними порушеннями.
В ході розгляду справи були заслухані покази свідка ОСОБА_2 , який вказав, що він перебував на передньому сидінні в автомобілі «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_2 за кермом якого перебувала ОСОБА_3 , яка є його знайома. Рухалися на вказаному автомобілі, вн сидів в телефоні, потім відчув повштовх і зрозумів, що відбулося ДТП. Повідомив, що працівники поліції приїхали досить швидко 10-15 хв. Участі в питаннях, які з`ясовувала поліція, не приймав, хто і що кому казав не знає. Він сидів на передньому сидінні авто і в передню частину автомобіля відбувся поштовх. Момент ДТП не бачив, сидів у телефоні. ОСОБА_3 на зустрічі нічого не пила. На місце ДТП приїхав її чоловік, щоб допомогти ОСОБА_3 . Зазначав, що коли він розмовляв по телефону, щоб вирішити питання як добратися додому, він на якийсь період відійшов, коли повернувся ОСОБА_1 вже був. Повідомив, що знайомі із ОСОБА_3 десь рік.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційного суду пояснила, що вона є цивільною дружиною ОСОБА_1 і власником автомобіля «Land Rover» д.н.з НОМЕР_2 . Зазначила, що вона була за кермом вказаного автомобіля, відволіклась та відчула удар в автомобіль спереду, одразу набрала чоловіка і він приїхав. Це її власний автомобіль. Водійський стаж з 1994 року. Це її перше ДТП. Зазначала, що не заперечує свою вину. В той момент коли вона відповіла поліцейському, що вона не водій інший учасник почав кричати на неї і можливо у стані афекту вона щось не те сказала. Зазначала, що казала поліцейському, що була за кермом автомобіля. Не може сказати через який проміжок часу на місце ДТП приїхав її чоловік ОСОБА_1 , метою приїзду було захист її від хлопця, який почав кричати. Вважає, що поліцейські складали протокол незрозуміло на кого, у своєму автомобілі. Копію протоколу їм не давали. Зазначала, що завжди була біля автомобіля. За весь час ніхто не звертався в її страхову з питанням про відшкодування шкоди. Вказувала на те, що в автомобілі був пан ОСОБА_4 , сидів поряд із нею на передньому сидінні. Зазначала, що працівники поліції їй не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, не повідомляли про відеофіксацію події.
Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
В той же час, ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 266 КУпАП визначено чіткий порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Зокрема, як вбачається з ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводиться доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 229559 від 24.01.2025 року /в якому викладені обставини вчинення правопорушення/;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 
- інформацією, яка розміщена на CD - диску, на якому детально зафіксовано обставини, які дослідженого в судовому засіданні відеозапису події з боді камери поліцейських, вбачається, що працівники поліції, які прибули на місце ДТП, встановлювали учасників вказаної ДТП, за повідомленням другого учасника ДТП водія автомобіля Пежо 301, державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 у машині«Land Rover» водієм був чоловік.
Працівник поліції підійшов до двох чоловіків, що стояли неподалік та запитав у них, чи їхали вони із дівчиною, що стоїть біля авто, на що останні відповіли, що ні, та що вона була за кермом, та один із них повідомив, що тільки під`їхав (час на відео 22:16:34).
ОСОБА_5 -другий учасник ДТП зазначив, що водієм іншого транспортного засобу точно була не жінка, що зафіксована на відео, та яка також повідомила, що за кермом автомобіля вона не була.( час на відео 22:16:38).
Жінка під час розмови із поліцейським зазначила: «він не послухався мене і сів за кермо» (час на відео 22:17:12).
В подальшому до працівників поліції підійшли два чоловіки в темно синіх довгих куртках, на запитання працівника поліції, хто був за кермом, один відповів, що не був за кермом, зазначив, що дівчина ( показав на дівчину в білій куртці, як потім з`ясувалось ОСОБА_3 - цивільна дружина ОСОБА_1 ) подзвонила і він під`хав, інший чоловік повідомив, що не був за кермом ( час на відео 22:17:50).
Другий учасник ДТП- ОСОБА_5 повідомляє працівникам поліції, що водій іншого транспортного засобу точно був у чорній жилетці ( час на відео 22:19:07).
Працівник поліції повідомив двом чоловікам, що підійшли, що він має підстави вважати, що хтось із них був за кермом і був причетний до даного адміністративного правопорушення, та буде відносно них проведено поверхневий огляд ( час на відео 22:20:24).
Працівники поліції провели поверхневу перевірку вказаних чоловіків.
В подальшому підійшов ще один чоловік-у чорній жилетці ( час на відео 22:22:09), як потім з`ясувалось ОСОБА_1 , та на запитання працівника поліції, чи був останній за кермом, повідомив, що мабуть так ( час на відео 22:22:16).
Після того як чоловік поговорив по телефону, працівник поліції попросив у нього водійське посвідчення та документи на транспортний засіб, на що останній повідомив, що власниця автомобіля жінка, яка зафіксована на відео, а він за кермом не був ( час на відео 22:25:47).
Протягом певного часу чоловік на прохання працівників поліції надати посвідчення водія постійно повідомляв, що не був за кермом, вів себе дуже емоційно.
Працівник поліції повідомив, що до чоловіка будуть застосовані кайданки, якщо він не пред`явить документи ( час на відео 22:27:51).
В подальшому жінка в білій куртці (як потім з`ясувалось ОСОБА_3 ) та, приїхавший на її прохання чоловік, посадили водія на заднє сидіння автомобіля «Land Rover» і повідомили, що чекають адвоката.
Потім жінка взяла у водія документи і пред`явила їх працівникам поліції, а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 у додатку «Дія» та свідоцтво про право власності на автомобіль ( час на відео 22:32:51).
Після встановлення особи водія працівник поліції запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що останній вимагав відео з камер та зазначав, що не керував авто (час на відео 22:37:49).
Працівник поліції повторно пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній зазначав, що не керував авто ( час на відео 22:39:15).
ОСОБА_1 постійно повторював, що не керував транспортним засобом.
Працівник поліції повідомив водія, що він розцінює його дії як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. ( час на відео 22:42:02).
В подальшому відбувалися складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП.
23:30:07 год жінка, що була на зафіксована на відео і як потім встановлено цивільна дружина ОСОБА_1 та власниця транспортного засобу ОСОБА_3 , наполягала, що за кермом автомобіля була саме вона.
Суд вважає, що працівниками поліції було правомірно та у відповідності до вимог КУпАП зафіксовано відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.
Суд звертає увагу, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`янінням у встановленому законом порядку.
Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд розцінює критично пояснення захисника, оскільки вони спростовуються дослідженими судом доказами. Також суд вважає, що заперечення ОСОБА_1 та його захисником вини у вчиненні вказаного правопорушення, в той час коли докази свідчать про протилежне, є наміром уникнути відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення.
Доводи щодо того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а за кермом перебувала інша особа, судом оцінюється критично. З відеозапису з боді камери поліцейського встановлено, що ОСОБА_1 був за кермом і на вимогу поліцейського надавав документи. У працівника поліції виникли підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, тому для встановлення стану сп`яніння водію запропонували пройти огляд, на що ОСОБА_1 відмовився.
Також показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судом до уваги не беруться, адже з відеозапису не зафіксовано, що саме ОСОБА_3 перебувала за кермом.
Сама відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу засвідчує про факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наслідком якого є складення протоколу про адміністративне правопорушення.
У рішенні по справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Законодавство України передбачає сувору заборону водіям керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП і повинен нести передбачену законом відповідальність.
Приймаючи дане рішення суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» та у рішенні «Авшар проти Туреччини». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказані докази оцінені судом за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та справедливістю.
За таких обставин, суд вважає доведеним порушення водієм пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 33 КУпАП, з урахуванням обставин скоєння правопорушення та його наслідків, беручи до уваги, що ОСОБА_6 вчинив найбільш грубе та небезпечне порушення вимог ПДР, діяв при цьому умисно, до правопорушника необхідно застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Суд вважає, що саме таке обране йому стягнення, відповідно до ст. 23 КУпАП, буде мірою відповідальності та застосовано з метою виховання порушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, та запобігати вчиненню нових.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на час винесення судом рішення становить 665,60 грн., в зв`язку з чим, відповідно до вимог ст.4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у вказаному розмірі. 
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130, 221, 283, 284, 285, 287-289, 291 КУпАП, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», -
П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути із  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
В разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.
Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.
Згідно зі ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення. 

Суддя Н. М. Ларіонова