ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/85/26 

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом Київського обласного центру зайнятості (02100, м. Київ, пров. Будівельників, буд. 5а)
до Фізичної особи-підприємця Дудара Григорія Васильовича ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 250000,00 грн. коштів мікрогранту,

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Київський обласний центр зайнятості (далі – позивач) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Дудара Григорія Васильовича (далі – відповідач, ФОП Дудар Г.В.) про стягнення 250000,00 грн. коштів мікрогранту.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Порядку надання мікрогрантів в частині виконання обов`язку щодо створення 2 робочих місць та працевлаштування на них осіб в шестимісячний строк, у зв`язку з чим позивачем і заявлено вимогу до відповідача про стягнення 250000,00 грн. мікрогранту.
Беручи до уваги характер спірних правовідносин, предмет, підстави позову і обраний позивачем спосіб захисту, а також категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, зважаючи на заявлену у даному спорі ціну позову, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд дійшов висновку, що справа за поданою позовною заявою підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.01.2026 р. було відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.
Вказану ухвалу було отримано позивачем 20.01.2026 р., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі ЄСІТС, та отримано відповідачем 27.02.2026 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення АТ «Укрпошта» № 068064247372.
У строк, встановлений ч. 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило.
28.01.2026 р. до Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява б/н від 26.01.2026 р. (вх. № 1370/26 від 28.01.2026 р.) про ознайомлення з матеріалами справи.
30.01.2026 р. до Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив б/н від 30.01.2026 р. (вх. № 1627/26 від 30.01.2026 р.), відповідно до якого останній заперечує проти позову в повному обсязі, та зазначає, що, на його переконання, отримувачу коштів мікрогранту надано законодавцем строк у три роки протягом реалізації проекту для виконання умови працевлаштування визначених осіб. Окрім того, відповідач зазначає, що підприємство зазнало пошкоджень унаслідок бойових дій, що підтверджується відповідними актами, та мало тривалі негативні економічні наслідки.
04.02.2026 р. до Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив б/н від 04.02.2026 р. (вх. № 1963/26 від 04.02.2026 р.), за змістом якої останній зазначає, що відповідно до умов договору та Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу відповідач зобов`язувався створити 2 (два) робочих місця та працевлаштувати на них працівників у період з 03.05.2024 р. по 03.11.2024 р. (шестимісячний строк з моменту зарахування коштів мікрогранту на рахунок відповідача). Окрім того, позивач зазначає, що про настання форс-мажорних обставин отримувач мікрогранту зобов`язаний в письмовій формі повідомити Державний центр зайнятості, як сторону за договором, з подальшим наданням документу, що засвідчує форс-мажорні обставини. Однак, ні під час перевірки дотримання умов договору, ні на стадії претензійної роботи, ні до суду відповідачем такого документу не надано.
Будь-яких інших заяв чи пояснень по суті спору сторонами до справи надано не було.
У відповідності з приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає дану справу за наявними в ній на час ухвалення рішення матеріалами.
Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

10.03.2024 р. Фізична особа-підприємець Дудар Григорій Васильович, з метою отримання коштів мікрогранту на ведення господарської діяльності, звернувся через портал «Дія» до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі – уповноважений банк) із заявою № KND841 на отримання гранту на власну справу у розмірі 250000,00 грн., у якій також вказав про кількість працівників, яких планує працевлаштувати – 2 (двоє).
Наказом Державного центру зайнятості № 55 від 29.03.2024 р. «Про надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу» вирішено надати мікрогранти на створення або розвиток власного бізнесу 521 отримувачам на загальну суму 124411979,00 грн., з них - 455 отримувачам, які набрали найбільшу сукупну кількість балів, у межах наявної граничної суми мікрогрантів, визначеної Мінекономіки, які подали заяви у період з 26.02.2024 р. по 10.03.2024 р., на суму 108242521,00 грн., згідно з додатком № 1.
Додатком № 1 до вказаного вище наказу визначено список заявників, які отримали позитивне рішення комісії Державного центру зайнятості та набрали найбільшу сукупну кількість балів, у межах наявної граничної суми мікрогрантів, визначеної Мінекономіки, за заявами, поданими у період з 26.02.2024 р. по 10.03.2024 р., в якому вказано заяву відповідача № KND841 за порядковим номером 191, підсумковий скоринговий бал 191 із сумою проєкту 250000,00 грн., регіон – Київська область.
Наказом Міністерства економіки України від 06.07.2022 р. № 1969 (у редакції наказу Міністерства економіки України від 24.05.2023 р. № 4021) затверджено форму договору про надання мікрогранту, який є договором приєднання у розумінні ст. 634 Цивільного кодексу України і може бути укладений лише шляхом приєднання отримувача до всіх його умов в цілому шляхом надання уповноваженому банку заяви про приєднання до умов цього договору в порядку, передбаченому цим договором, який укладається між Державним центром зайнятості та суб`єктом господарювання, щодо якого прийнято рішення про надання мікрогранту.
11.04.2024 р. Фізична особа-підприємець Дудар Григорій Васильович підписав заяву про приєднання до договору про надання мікрогранту, який оприлюднено на офіційному сайті Державного центру зайнятості в мережі Інтернет, вільний доступ до якого здійснюється за адресою (доменним ім`ям): www.dcz.gov.ua. 
Відповідно до змісту заяви про приєднання від 11.04.2024 р., укладення договору внаслідок приєднання отримувача до його умов передбачає надання мікрогранту в розмірі 250000,00 грн. Надання отримувачу мікрогранту у зазначеному розмірі здійснюється відповідно до наданих отримувачем заяви на отримання мікрогранту та бізнес-плану на підставі рішення Державного центру зайнятості про надання мікрогранту № 5 від 29.03.2024 р.
У вказаній заяві про приєднання від 11.04.2024 р. зазначено, що обов`язковою умовою, виконання якої повинен забезпечити отримувач протягом строку дії договору, є створення робочих місць у кількості 2 (двох) та працевлаштування на них осіб на строк не менш як на 24 місяці, а також вказано, що мікрогрант перераховується на рахунок отримувача, визначений у вказаній заяві.
Вказана заява підписана ФОП Дударем Г.В., а також містить відмітку уповноваженого банку про перевірку та прийняття цієї заяви 11.04.2024 р.
Отже, 11.04.2024 р. між Державним центром зайнятості (далі – ДЦЗ) та Фізичною особою-підприємцем Дударем Григорієм Васильовичем (далі – отримувач) укладено договір про надання мікрогранту (далі – договір) шляхом приєднання відповідача до всіх його умов в цілому шляхом надання уповноваженому банку заяви про приєднання до умов цього договору.
За змістом умов договору, під час укладання цього договору ДЦЗ діє на виконання Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 738 від 21.06.2022 р. (далі - Порядок), та договору про взаємодію між Мінекономіки, Уповноваженим банком та ДЦЗ, договору про взаємодію між Уповноваженим банком та ДЦЗ, визначених пунктом 6 Порядку.
Розділом ІІ договору визначено, що на виконання цього договору на підставі рішення ДЦЗ про надання мікрогранту, прийнятого до його укладання, отримувачу відповідно до Порядку та договорів про взаємодію надається мікрогрант у розмірі та порядку, визначених умовами цього договору.
Згідно з п.п. 1, 2 розділу ІІІ договору, розмір мікрогранту, який надається отримувачу відповідно до цього договору, обумовлений бізнес-планом, визначається відповідно до прийнятого ДЦЗ рішення про надання мікрогранту та зазначається у заяві про приєднання. При цьому загальна вартість реалізації бізнес-плану може перевищувати суму мікрогранту та передбачати також фінансування за рахунок власних коштів отримувача. Мікрогрант надається у безготівковій формі у національній валюті України шляхом зарахування коштів на рахунок отримувача через Уповноважений банк у строки та порядку, визначені договорами про взаємодію та Порядком. Уповноважений банк забезпечує оплату витрат отримувача на цілі, визначені у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V цього договору та передбачені бізнес-планом.
Відповідно до пунктів 1, 2 розділу IV договору, використання коштів мікрогранту здійснюється за цільовим призначенням, яке обумовлене умовами його надання, визначається бізнес-планом та повинно відповідати цілям, визначеним у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V цього договору. Отримувач використовує кошти мікрогранту за цільовим призначенням протягом шести місяців з дати його отримання (зарахування на рахунок отримувача).
За умовами п. 4 розділу IV договору, для використання коштів мікрогранту та оплати ними витрат отримувача, що відповідають цільовому призначенню мікрогранту, визначеному у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V цього договору та передбаченому бізнес-планом, отримувач подає до уповноваженого банку рахунок-фактуру (рахунок, квитанція, накладна тощо) та договір, укладений між отримувачем і постачальником (продавцем) обладнання, сировини та матеріалів тощо. На підставі документів, зазначених в абзаці першому цього пункту, уповноважений банк забезпечує проведення операції з оплати витрат, які відповідають цільовому призначенню мікрогранту та бізнес-плану.
Пунктом 7 розділу IV договору передбачено, що у разі відмови отримувача від мікрогранту або невикористання отримувачем протягом шести місяців з дати його отримання мікрогранту або використання мікрогранту не в повному обсязі протягом зазначеного періоду, невикористані кошти протягом трьох операційних днів після завершення цього строку повертаються уповноваженим банком на: - реєстраційний рахунок загального фонду Мінекономіки, відкритий у Казначействі, для подальшого їх перерахування до державного бюджету в установленому порядку – для коштів, наданих із загального фонду державного бюджету; - спеціальний реєстраційний рахунок Мінекономіки, відкритий у Казначействі, – для коштів, наданих із спеціального фонду державного бюджету; - на рахунок Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття – для мікрогрантів, наданих за рахунок коштів Фонду. Неповернуті отримувачем кошти стягуються з отримувача відповідно до вимог законодавства. 
Пунктом 8 розділу IV договору визначено, що для підтвердження цільового використання мікрогранту ДЦЗ через регіональні, міські, районні, міськрайонні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості здійснює моніторинг та контроль виконання умов договору шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача протягом трьох років з дня укладення отримувачем договору мікрогранту або до повного виконання обов`язкової умови договору, визначеної абзацом третім пункту 20 Порядку.
Відповідно до п. 1 розділу V договору, обов`язковою умовою договору є створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку робочих місць залежно від розміру мікрогранту, визначеного пунктом 4 Порядку, кількість яких визначається з урахуванням бізнес-плану та рішення ДЦЗ про надання мікрогранту і зазначається в заяві про приєднання, та працевлаштування на них осіб на строк не менше як 24 місяці. У разі призову отримувача на військову службу під час мобілізації, що підтверджується відповідними документами та заявою на ім`я керівника регіонального центру зайнятості, виконання обов`язкової умови договору мікрогранту тимчасово зупиняється та продовжується після демобілізації отримувача. У разі звільнення працівників, працевлаштованих відповідно до абзацу першого цього пункту, до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування на їх робочі місця в межах дворічного строку працевлаштовуються інші особи.
За змістом п. 2 розділу VІ договору, отримувач зобов`язується, зокрема: 1) використати кошти мікрогранту для реалізації бізнес-плану на умовах, визначених Порядком та цим договором; 2) виконати обов`язкову умову визначену Порядком; 3) не використовувати кошти мікрогранту на цілі, відмінні від тих, які визначені у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V цього договору; 4) з метою здійснення моніторингу та контролю виконання умов цього договору надавати ДЦЗ (відповідному регіональному, міському, районному, міськрайонному центру зайнятості або відповідній філії регіональних центрів зайнятості, центральним та/або місцевим органам влади (у разі їх залучення)), доступ до місця провадження господарської діяльності отримувача, а також необхідну інформацію та документи, зокрема стосовно сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та створення робочих місць, протягом трьох років з дня зарахування коштів на рахунок отримувача або до повного виконання обов`язкової умови договору, визначеної абзацом третім пункту 20 Порядку; 5) повернути до Уповноваженого банку на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту, суму отриманого мікрогранту в повному обсязі в разі невиконання обов`язкової умови; 6) повернути кошти в сумі, що дорівнює сумі коштів мікрогранту, використаної не за цільовим призначенням, протягом одного місяця до Уповноваженого банку у разі неможливості встановлення факту цільового використання або встановлення факту нецільового використання мікрогранту за результатами здійснення ДЦЗ моніторингу та контролю за додержанням умов цього договору. 
За змістом п. 4 розділу VІ договору, ДЦЗ має право: 1) через регіональні, міські, районні, міськрайонні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості, а також із залученням відповідних центральних та/або місцевих органів влади (у разі необхідності), здійснювати моніторинг та контроль виконання умов договору (зокрема, шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача) протягом трьох років з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в Уповноваженому банку або до повного виконання обов`язкової умови договору, визначеної абзацом третім пункту 20 Порядку відповідно до Порядку; 2) вимагати від отримувача необхідну інформацію та документи, зокрема стосовно сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та створених робочих місць тощо; 3) вимагати повернення коштів мікрогранту та розірвати цей договір у випадках, передбачених його умовами та Порядком.
Державний центр зайнятості не несе відповідальність за недосягнення або неналежне досягнення отримувачем цілей та планових показників, визначених в бізнес-плані (пункт 4 розділу VII Договору).
Згідно пункту 5 розділу VII Договору, отримувач несе відповідальність за ризики, пов?язані з використанням коштів мікрогранту та реалізацією бізнес-плану.
Пунктом 6 розділу VІІ договору визначено, що у разі невиконання отримувачем обов`язкової умови, він повертає до Уповноваженого банку на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту, суму отриманого мікрогранту в повному обсязі.
У разі несвоєчасного та/або неповного виконання пунктів 20 і 21 Порядку сума мікрогранту вважається заборгованістю, стягнення якої здійснюється ДЦЗ та/або регіональним центром зайнятості в судовому порядку (п. 8 розділу VІІ договору).
Відповідно до п. 1 розділу ХІV договору, цей договір набирає чинності з дня його укладання у порядку, визначеному розділом ХІІІ цього договору, та діє до повного виконання зобов`язань сторін, передбачених цим договором.
02.05.2024 р. на рахунок ФОП Дудара Г.В. була перерахована сума мікрогранту у розмірі 250000,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою АТ «Ощадбанк» по рахунку за період з 01.04.2024 р. по 20.05.2025 р.
18.11.2024 р. Іванківським відділом Вишгородської філії Київського обласного центру зайнятості, на підставі пункту 21 Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 738 від 21.06.2022 р. «Деякі питання надання грантів бізнесу» (із змінами), та відповідно до розділу 6 договору про надання мікрогранту, з метою здійснення моніторингу та контролю, в присутності ФОП Дудара Г.В., проведено перевірку дотримання умов договору про надання мікрогранту відповідачем за період з 02.05.2024 р. по 02.11.2024 р., про що складено акт перевірки № 1059-2/11 від 18.11.2024 р.
Відповідно до акта перевірки дотримання умов договору про надання мікрогранту від 18.11.2024 р., перевіркою встановлено порушення виконання обов`язкової умови договору відповідно до пункту 20 Порядку, а саме - створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача нових робочих місць та працевлаштування на них осіб з числа зареєстрованих безробітних або з вільного ринку.
За змістом акта перевірки, дотримання умов договору про надання мікрогранту від 11.04.2024 р., кількість робочих місць, які повинні бути створені згідно бізнес-плану – 2. Кількість робочих місць, які повинні бути створені згідно заяви приєднання до договору про надання мікрогранту – 2. Фактична кількість працівників, яких працевлаштовано після отримання мікрогранту – 0.
З огляду на вказане, Іванківським відділом Вишгородської філії Київського обласного центру зайнятості складено акт перевірки дотримання умов договору про надання мікрогранту від 18.11.2024 р., у висновку якого вказано, що ФОП Дударем Г.В. не було дотримано виконання обов`язкової умови щодо працевлаштування працівників у кількості двох осіб.
Головне управління Песійного фонду України у Київській області листом № 108/17.01/17.01-44 від 26.06.2025 р., повідомило Іванківський відділ Вишгородської філії Київського обласного центру зайнятості, зокрема, про те, що в податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків – фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, поданих ФОП Дударем Г.В. за ІІ-ІV квартали 2024 року, відсутні відомості щодо початку трудових відносин застрахованих осіб із зазначеним страхувальником. Станом на 01.12.2024 р. відсутня заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове пенсійне страхування по ФОП Дудар Г.В.
Суд встановив, що перевірка дотримання умов договору про надання мікрогранту була проведена в присутності відповідача, про що свідчить підпис ФОП Дудара Г.В. у вказаному акті, а в графі «Пояснення отримувача мікрогранту (в разі виявлення порушень)» відповідачем зазначено наступне: «Через нестачу коштів не взмозі самостійно запустити переробку зернових культур».
Також у вказаному акті зазначено, що ФОП Дудар Г.В. з актом ознайомлений та отримав один примірник акта, про що свідчить підпис відповідача.
Наказом Київського обласного центру зайнятості № 292/01-28.01 від 18.08.2025 р. «Про стягнення коштів мікрогранту», відповідно до Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 738 від 21.06.2022 р., та протоколу комісії Київського обласного центру зайнятості з питань розгляду порушень умов договору про надання мікрогрантів/грантів на створення або розвиток власного бізнесу № 16 від 14.08.2025 р., прийнято рішення про повернення отримувачем мікрогранту Дударем Г.В. (РНОКПП НОМЕР_1 ) коштів мікрогранту в сумі 250000,00 грн. у зв`язку з невиконанням договору про надання мікрогранту на підставі пунктів 20, 21 Порядку.
Пунктами 2, 3 наказу № 292/01-28.01 від 18.08.2025 р. встановлено Управлінню правового забезпечення направити ФОП Дударю Г.В. копію наказу та лист-претензію про повернення коштів мікрогранту в сумі 250000,00 грн. У разі неповернення відповідачем суми мікрогранту протягом одного місяця від дати його отримання – здійснити стягнення коштів мікрогранту в судовому порядку.
Як зазначав позивач, Київський обласний центр зайнятості направив відповідачу лист-претензію № 2840/07.02/01-36 від 25.08.2025 р. про повернення 250000,00 грн. протягом одного місяця з дня отримання цього листа-претензії.
ФОП Дудар Г.В. заявою (вх. № 8544/01.35.02 від 28.11.2025 р.) у відповідь на претензію № 2840/07.02/01-36 від 25.08.2025 р. повідомляв, що не заперечує проти повернення суми отриманого мікрогранту періодичними платежами у термін 12 місяців.
Оскільки відповідач не повернув суму мікрогранту на рахунок уповноваженого банку згідно з вимогами абзацу 8 пункту 20 Порядку, Київський обласний центр зайнятості звернувся до суду із даним позовом про стягнення з ФОП Дудара Г.В. 250000,00 грн. мікрогранту.
Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог у даній справі з огляду на таке.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Згідно зі ст.ст. 252, 253 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За змістом ч. 3 ст. 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.
Правовідносини між сторонами врегульовані Законом України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» та Порядком надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 738 від 21.06.2022 р. (далі – Порядок).
Частинами 1, 2 ст. 12 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» визначено, що державна підтримка надається суб`єктам малого і середнього підприємництва, які відповідають критеріям, встановленим частиною третьою статті 55 Господарського кодексу України. Державна підтримка передбачає формування програм, в яких визначається механізм цієї підтримки. Програми державної підтримки розробляються та впроваджуються спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва із залученням інших центральних органів виконавчої влади та громадських організацій, що представляють інтереси суб`єктів малого і середнього підприємництва. Державні програми підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України в установленому законом порядку.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні», надання фінансової державної підтримки здійснюється спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва, іншими органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, Українським фондом підтримки підприємництва та іншими загальнодержавними фондами, регіональними та місцевими фондами підтримки підприємництва. Фінансова державна підтримка надається за рахунок державного та місцевих бюджетів.
Основними видами фінансової державної підтримки є: 1) часткова компенсація відсоткових ставок за кредитами, що надаються на реалізацію проектів суб`єктів малого і середнього підприємництва; 2) часткова компенсація лізингових, факторингових платежів та платежів за користування гарантіями; 3) надання гарантії та поруки за кредитами суб`єктів малого і середнього підприємництва; 4) надання кредитів, у тому числі мікрокредитів, для започаткування і ведення власної справи; 5) надання позик на придбання і впровадження нових технологій; 6) компенсація видатків на розвиток кооперації між суб`єктами малого і середнього підприємництва та великими підприємствами; 7) фінансова підтримка впровадження енергозберігаючих та екологічно чистих технологій; 8) інші види не забороненої законодавством фінансової державної підтримки.
Порядок використання коштів державного бюджету для фінансової державної підтримки суб`єктів малого і середнього підприємництва затверджується відповідно до вимог бюджетного законодавства.
Постановою Кабінету Міністрів України № 738 від 21.06.2022 р. «Про деякі питання надані грантів бізнесу» затверджено Порядок надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу (далі – Порядок), пунктом 1 якого визначено, що метою надання безповоротної державної допомоги у формі мікрогрантів є сприяння зайнятості населення, створення або розвиток власного бізнесу.
Джерелами фінансування надання мікрогрантів отримувачам є кошти: Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (далі – Фонд); державного бюджету, у тому числі кошти, що надходять на рахунок Мінекономіки «Фонд підтримки малого та середнього бізнесу», відкритий у Національному банку, на який зараховуються добровільні внески (благодійні пожертви) від фізичних та юридичних осіб приватного права та/або публічного права в національній та іноземній валюті.
Надання передбачених цим Порядком мікрогрантів може здійснюватися разом з державною підтримкою, яка може надаватися відповідно до законодавства місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, військовими адміністраціями на підставі регіональних та місцевих програм розвитку малого і середнього підприємництва за рахунок коштів місцевих бюджетів. З метою спільного надання державної підтримки, передбаченої цим Порядком і регіональними та місцевими програмами розвитку малого і середнього підприємництва, Державний центр зайнятості укладає договори про співробітництво з відповідними місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, військовими адміністраціями, в яких визначаються основні умови виконання зазначених регіональних та місцевих програм.
Згідно з п. 2 Порядку, головним розпорядником бюджетних коштів є Мінекономіки. Розпорядником коштів Фонду є Державний центр зайнятості.
Для цілей цього Порядку суб`єктом господарювання вважається суб`єкт мікропідприємництва чи малого підприємництва (фізична особа-підприємець або юридична особа) у значенні, наведеному в Господарському кодексі України, крім суб`єктів господарювання державного та комунального секторів економіки (п. 3 Порядку).
За змістом п. 4 Порядку (у редакції, чинній на дату надання відповідачу мікрогранту), розмір мікрогранту, який надається одному отримувачу, визначається відповідно до його запиту, але не менше 50000 гривень та не перевищує: 150000 гривень у випадку зобов`язання отримувача створити одне робоче місце після отримання мікрогранту та прийняття на нього працівника на умовах, визначених цим Порядком; 250000 гривень у випадку зобов`язання отримувача створити не менше двох робочих місць після отримання мікрогранту та прийняття на них працівників на умовах, визначених цим Порядком.
Пунктом 6 Порядку (у редакції, чинній на дату надання відповідачу мікрогранту) передбачено, що надання мікрогрантів за рахунок джерел, передбачених абзацом сьомим пункту 1 цього Порядку, здійснюється Мінекономіки через АТ «Ощадбанк» на підставі рішень Державного центру зайнятості, включених до подання про надання мікрогрантів, відповідно до договору про взаємодію між Мінекономіки, уповноваженим банком та Державним центром зайнятості. Надання мікрогрантів за рахунок джерел, передбачених абзацом шостим пункту 1 цього Порядку, здійснюється Державним центром зайнятості в межах обсягу коштів, передбачених в бюджеті Фонду на поточний бюджетний період за відповідним напрямом, через уповноважений банк відповідно до договору про взаємодію між уповноваженим банком та Державним центром зайнятості.
Пунктом 17 Порядку (у редакції, чинній на дату прийняття рішення про надання відповідачу мікрогранту) передбачено, що рішення про надання мікрогранту приймається Державним центром зайнятості протягом 15 робочих днів з дня кінцевого строку подання заяв на основі інформації уповноваженого банку, яка включає результати перевірки ділової репутації отримувача та відомостей, зазначених у заяві, а також оцінку співбесіди з отримувачем, проведеної регіональними центрами зайнятості. Порядок обміну та передачі документів між уповноваженим банком та Державним центром зайнятості визначається договором про взаємодію.
Відповідно до п. 20 Порядку (у редакції, чинній на дату укладення договору про надання мікрогранту), для отримання мікрогранту отримувач укладає договір мікрогранту у відділенні уповноваженого банку шляхом підписання заяви про приєднання. У договорі мікрогранту обов`язково зазначаються обрані з переліку, визначеного пунктом 5 цього Порядку, напрями витрат, на покриття яких використовується мікрогрант, а також умови, невиконання або неналежне виконання яких є підставою для повернення отримувачем отриманих коштів.
Обов`язковою умовою договору мікрогранту є створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку робочих місць залежно від розміру мікрогранту, визначеного пунктом 4 цього Порядку, та працевлаштування на них осіб на строк не менш як 24 місяці протягом трирічного строку реалізації проекту. У разі призову отримувача на військову службу під час мобілізації, що підтверджується відповідними документами та заявою на ім`я керівника регіонального центру зайнятості, виконання обов`язкової умови договору мікрогранту тимчасово зупиняється та продовжується після демобілізації отримувача.
У разі невиконання обов`язкової умови договору мікрогранту, зокрема нестворення отримувачем робочих місць протягом шести місяців з дня зарахування коштів на його рахунок та непрацевлаштування на них осіб згідно з умовами цього Порядку, сума мікрогранту протягом одного місяця після закінчення такого шестимісячного періоду повертається отримувачем у повному обсязі уповноваженому банку на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту.
Відповідні рішення про повернення приймаються регіональними центрами зайнятості. Уповноважений банк протягом п`яти робочих днів повертає зазначені кошти на: реєстраційний рахунок загального фонду Мінекономіки, відкритий у Казначействі, для подальшого їх перерахування до державного бюджету в установленому порядку – для коштів, наданих із загального фонду державного бюджету; спеціальний реєстраційний рахунок Мінекономіки, відкритий у Казначействі, – для коштів, наданих із спеціального фонду державного бюджету; на рахунок Фонду – для мікрогрантів, наданих за рахунок коштів Фонду. Неповернуті отримувачем кошти стягуються з нього відповідно до вимог законодавства.
За положеннями п. 21 Порядку (у редакції, чинній на дату проведення моніторингу дотримання відповідачем умов договору мікрогранту), Державний центр зайнятості через регіональні, міські, районні, міськрайонні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості (далі – центр зайнятості) здійснює моніторинг та контроль виконання умов договору мікрогранту, зокрема шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача, протягом трьох років з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку або до повного виконання обов`язкової умови договору мікрогранту, визначеної абзацом третім пункту 20 цього Порядку.
Для здійснення моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту отримувачем центр зайнятості може залучати відповідні центральні та/або місцеві органи влади.
У разі неможливості встановлення факту цільового використання мікрогранту або встановлення факту нецільового використання мікрогранту під час моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту, який здійснюється центром зайнятості, кошти в сумі, що дорівнює сумі коштів мікрогранту, використаної не за цільовим призначенням, протягом одного місяця повертаються отримувачем на спеціальний рахунок, відкритий в уповноваженому банку, для подальшого їх перерахування на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту. Рішення про повернення мікрогранту приймаються регіональними центрами зайнятості.
У разі несвоєчасного та/або неповного виконання пунктів 20 і 21 цього Порядку сума мікрогранту вважається заборгованістю, стягнення якої здійснюється Державним центром зайнятості та/або регіональним центром зайнятості у судовому порядку.
Поряд з цим, згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Як свідчать матеріали справи та встановлено судом, відповідачем протягом 6 місяців з дати отримання мікрогранту не було виконано обов`язкової умови договору щодо працевлаштування 2 осіб, кошти мікрогранту на вимогу позивача повернуті не були. 
Стосовно посилань відповідача, що на виконання умов гранту мали вплив обставини пошкодження підприємства відповідача унаслідок бойових дій, суд зазначає наступне. 
Як слідує з відзиву, пошкодження, про які зазначає відповідач, відбулися до отримання мікрогранту, а саме - 18.03.2024 р. тому ФОП Дудар Г.В., за висновком суду, був обізнаний про всі умови, які склалися для нього на момент отримання мікрогранту. 
Водночас, як зазначалося вище, згідно з пунктом 5 розділу VII укладеного між сторонами договору, отримувач несе відповідальність за ризики, пов?язані з використанням коштів мікрогранту та реалізацією бізнес-плану.
З огляду на наведене, посилання відповідача на дані обставини відхиляються судом.
Щодо посилань відповідача на те, що отримувачу коштів мікрогранту надано законодавцем строк у три роки протягом реалізації проекту для виконання умови працевлаштування визначених осіб, суд зазначає наступне.
Як зазначалося вище, відповідно до п. 1 розділу V договору, обов`язковою умовою договору є створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку робочих місць залежно від розміру мікрогранту, визначеного пунктом 4 Порядку, кількість яких визначається з урахуванням бізнес-плану та рішення ДЦЗ про надання мікрогранту і зазначається в заяві про приєднання, та працевлаштування на них осіб на строк не менше як 24 місяці.
Тобто, умовами договору чітко визначено обов`язок відповідача по створенню робочих місць протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем було отримано мікрогрант на умовах Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» та Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 738 від 21.06.2022 р.
Враховуючи обов`язок позивача по створенню двох робочих місць протягом шести місяців з дня зарахування коштів та працевлаштуванню на них осіб (п. 1 розділу V договору, п. 4 Порядку) та те, що 02.05.2024 р. на рахунок ФОП Дудара Г.В. була перерахована сума мікрогранту у розмірі 250000,00 грн., відповідач повинен був працевлаштувати двох осіб в строк до 02.11.2024 р., однак відповідно до акту перевірки дотримання умов договору про надання мікрогранту від 18.11.2024 р. останнім даної умови виконано не було.
Отже, відповідачем не було дотримано умов мікрогрантової програми, а саме - п.п. 4, 20 Порядку, щодо створення у шестимісячний строк двох робочих місць за надання мікрогранту розміром 250000,00 грн., що підтверджується актом перевірки дотримання умов договору про надання мікрогранту від 18.11.2024 р. та заявою ФОП Дударя Г.В. вх. № 8544/01.35.02 від 28.11.2025 р. у відповідь на претензію № 2840/07.02/01-36 від 25.08.2025 р.
Відповідно, отримані відповідачем кошти мікрогранту в сумі 250000,00 грн. підлягають поверненню на підставі вищевизначених п. 20 Порядку та п. 8 розділу VII договору.
З огляду на викладене, беручи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Київського обласного центру зайнятості в повному обсязі.
Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Дудара Григорія Васильовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Київського обласного центру зайнятості (02100, м. Київ, пров. Будівельників, буд. 5а, код 03491085) 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. коштів мікрогранту, 3750 (три тисячі сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене 16.04.2026 р.

Суддя В.М. Бабкіна