11.02.2026 
Справа №489/9469/25
Провадження №2/489/522/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2026 м. Миколаїв
Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини
встановив.
Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на: утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову та до повноліття дитини та на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 30500 грн. до досягнення дитиною трирічного віку. Мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.07.2013 по 20.05.2015. Після розірвання шлюбу вони продовжили спілкування та проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 . На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумсне проживання припинено. Відповідач матеріально не допомагає. Дитина знаходиться на повному її утриманні. На даний момент вона знаходиться у декретній відпустці та отримує 860,00 грн. соціальної допомоги. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий рівень вона не може забезпечити самостійно. Відповідач є здоровим та працездатним, а тому може сплачувати аліменти на утримання дитини та надавати матеріальну допомогу та її утримання. Оскільки дитина проживає разом з нею, вона має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трирічного віку. ЇЇ витрати на місяць складають у загальному розмірі 61000,00 грн. Вважає, що правомірним буде стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 50% від щомісячних витрат, тобто 30500,00 грн. Відповідач інших осіб на утриманні немає, є працездатним, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому, вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів. 
Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого не заперечує проти часткового задоволення позову, а саме, просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн. В іншій частині позовних вимог просить відмовити. Зазначає, що позивачка на підтвердження майнового стану відповідача та обґрунтованості позовних вимог наводить лише список своїх витрат, які на думку відповідача є значно завищеними та такими, що не мають нічого спільного з дійсними потребами дитини, як то, наприклад, молочна суміш вартістю 8000,00 грн. на 4 дні, щомісячне придбання одягу на 10000 грн для позивачки та дитини та 7000,00 грн. на транспорт. Визначення розміру аліментів на дитину та на позивачку ґрунтується виключно на схильності останньої до гарного забезпеченого життя. Позивачка не узгоджувала з відповідачем питання, пов`язані з утриманням та забезпеченням дитини. Позивачкою не надано доказів того, що відповідач має фінансову можливість забезпечувати дитину у межах заявлених вимог. Відповідач наразі не має стабільного доходу, його заробіток є мінливим та нестабільним. Відповідач вважає за можливе сплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дружити, слід зазначити, що доказів того, що відповідач має фінансову можливість забезпечувати потреби позивачки, до матеріалів справи не долучено. Відповідач не має фінансової можливості надавати матеріальну допомогу безпосередньо позивачці. 

Ухвалою суду від 26.11.2025, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 05 липня 2013, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
З свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , вбачається, що шлюб між сторонами розірвано 20 травня 2015.
Позивачка зазначає, що після розірвання шлюбу вона з відповідачем проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.
Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним сином ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . 
Позивачка зазначає, що відповідач повинен матеріально допомагати своєму сину та сплачувати аліменти на його утримання.
Норми права та мотиви їх застосування в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. 
Частиною 2 статті 166 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 191 цього Кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Мотивована оцінка щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.
Зважаючи на те, що малолітня дитина знаходяться на утриманні матері ОСОБА_1 , проживають разом, доказів надання матеріальної допомоги у добровільному порядку відповідач до суду не надав, з урахуванням віку та потреб дитини, суд вважає за доцільне позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 25.11.2025 та до досягнення дитиною повноліття.
Норми права та мотиви їх застосування в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.
Частиною першою ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі.
Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Мотивована оцінка щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини.
Позивачка зазначає, що її витрати на місяць складають: 17000 грн. – продукти; 8000 грн. – одна суміш для дитини на 4 дні; 2000 грн. – каші, м`ясо та овочі для дитини; 5000 грн. – витрати на гігієну для дитини; 4000 грн. – підгузки; 5000 грн. – одяг для дитини; 2000 грн. – витрати на воду дитячу і для ОСОБА_1 (доставка і покупка для 6 літрів); 4000 грн. – витрати на комунальні платежі; 5000 грн. – витрати на одяг для ОСОБА_1 , 7000 грн. – витрати на транспорт; 2000 грн. – витрати на іграшки для дитини; Загалом витрати на місяць складають 61000,00 грн. 
Судом дане твердження позивачки не береться до уваги, оскільки доказів на підтвердження зазначеного суду не надано. Крім того, з переліку, зазначеного позивачкою, частина коштів є витратами на дитину стосовно яких вирішується питання щодо стягнення аліментів, а стягнення додаткових витрат вирішуються в порядку ст. 185 СК України.
Відповідач у відзиві зазначає, що немає фінансової можливості надавати аліменти на утримання дружини. Проте, доказів на підтвердження зазначеного суду не надано.
Позивачка не обґрунтувала визначеної нею суми аліментів на утримання дружини, не надала доказів щодо можливості відповідача платити таку суму.
Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує, що позивачка отримує соціальні виплати на дитину, також суд бере до уваги, що відповідач може надавати своїй дружині матеріальну допомогу, так як він має працездатний вік, даний вид аліментних зобов`язань є недовготривалим, і призначається лише до досягнення дитиною трирічного віку, тому суд виходить з принципу справедливості та розумності та вважає за можливе задовольнити позов частково в цій частині та стягнути з відповідача на утримання дружини аліменти в розмірі 3028 грн., що буде відповідати прожитковому мінімуму для працездатних осіб передбаченого ЗУ «Про Державний бюджет 2025 рік».
Згідно до ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.
Щодо судових витрат.
Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,80 грн..
Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 200, 206, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд
вирішив:
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 листопада 2025 до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 3028 грн. 00 коп. до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2422 грн. 80 коп. 
Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 . 
Повний текст судового рішення складено «11» лютого 2026.

Суддя Н.О. Рум`янцева