Справа №766/19149/25
н/п 3/766/819/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.02.2026 року м. Херсон
Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинська В.Е. розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), відносно: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПО, відповідно до довідки № 2220423 від 08.01.2026, сформованої засобами системи «Електронний суд», не встановлений, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованої, -
в с т а н о в и в:
Відносно ОСОБА_1 , 24.12.2025 року складено протокол серії ВАД № 765893 за змістом якого остання будучи притягнутою 25.11.2025 року за ч.1 ст.156 КУпАП, 24.12.2025 року близько 13-35 год. перебуваючи на території ринку «Житлоселищний» по вул. Комкова,75-а в м. Херсоні, здійснювала торгівлю спиртними напоями з рук, без марок акцизного податку встановленого зразка, чим порушила вимоги п.7 ч.2 ст. 71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від18.06.2024№ 3817-IX». Об`єм горілки 5 літрів.
Дії ОСОБА_1  згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 4 ст. 156 КУпАП, а саме: роздрібна торгівля алкогольними напоями без марок акцизного податку, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.
У судові засідання призначені на 14.01.2026, 28.01.2026, 03.02.2026, 16.02.2026 ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення та розміщення оголошення на офіційному сайті суду.
Вимогами ч.1 ст.268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Законодавством (КУпАП) встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого, суд розгляне справу. Передусім, такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас, протягом такого строку, особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає можливість, в тому числі, з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення справи, щодо неї, полягає в активній участі в її розгляді і недопущенні зловживань наданими правами.
Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.
Дотримання балансу між інтересами всіх сторін, при розгляді справи, покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.
Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 765893 від 24.12.2025, було складено у присутності ОСОБА_1 , отже останній було відомо про існування судового провадження відносно неї. Проте зловживаючи своїми правами, ОСОБА_1 не вжила належних заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження, заяв та клопотань, у тому числі про зміну місця проживання, до суду не подавала.
У свою чергу, відсутність особи, що притягується до відповідальності, під час розгляду адміністративних матеріалів, за жодних обставин не може виступати, як засіб уникнення адміністративної відповідальності особи, оскільки це буде означати про безкарність такої поведінки.
З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому суд вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останньої.
Так вина ОСОБА_1 , особою уповноваженою на складання протоколу, обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними судом доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 765893 від 24.12.2025 в якому викладено обставини, інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме: дата та час (24.12.2025 року близько 13-35 год.), місце ( ринок «Житлоселищний» по вул. Комкова,75-а в м. Херсоні) та дії вчинені останньою (здійснювала торгівлю алкогольними напоями, а саме горілкою з рук, без марок акцизного податку);
- поясненнями ОСОБА_1 , відповідно яких остання заперечує факт продажу алкогольних напоїв;
- рапортом;
- фото світлиною на якій зображено 5-літрову пластикову пляшку з прозорою рідиною; - квитанцією про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження, відповідно до якої вбачається, що вилучено 1 пластикову пляшку з горілкою без марок акцизного податку;
- копією постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 25.11.2025 по справі № 766/16681/25.
Інших доказів матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.
Оцінюючи досліджені докази, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.
Оцінюючи обсяг досліджених судом доказів суд приходить до таких висновків.
Положеннями ч.1 ст.156 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.
Положеннями ч.3 ст. 156 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом
Диспозицією ч. 4 ст.156 КУпАП встановлена відповідальність за дії, передбачені частиною першою чи третьою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення,
Відповідно до п. 14.1.107 ст. 14 Податкового кодексу України (далі ПКУ) марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.
За п. 226.2, 226.5 ст. 226 ПКУ, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою, пачці (упаковці) тютюнового виробу чи ємності (упаковці) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів. Маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.
За п. 228.9 ст. 228 ПКУ відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.
Отже, для притягнення особи до відповідальності за ст. 156 КУпАП слід встановити, чи здійснювалась роздрібна торгівля алкогольними напоями без марок акцизного податку.
Разом з тим, відомості, долучені до протоколу, не містять жодної інформації, яка би підтверджувала фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та доводили б наявність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй правопорушення за ч. 4 ст. 156 КУпАП, оскільки не вбачається, що вона здійснювала реалізацію алкогольних виробів.
Так, торгівля - це процес обміну товарів на гроші з метою задоволення потреб споживача та отримання прибутку, проте до протоколу не додано жодних доказів на підтвердження отримання ОСОБА_1 грошей за реалізацію алкогольних напоїв, не надано акт вилучення грошових коштів за реалізовані товари тощо.
Покази свідків або відеофіксація правопорушення до матеріалів про адміністративне правопорушення також не долучені.
Отже, матеріали справи містять лише «візуальне спостереження» інспектора поліції. Однак, таке спостереження працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку (Постанова Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі№ 338/1/17). Обґрунтування ж матеріалів справи про адміністративне правопорушення фактично лише показами (власним спостереженням) поліцейського ставить під сумнів його незацікавленість в результатах розгляду справи. Також, слід зазначити, що працівниками органу Національної поліції до матеріалів справи не надано доказів повторного здійснення ОСОБА_1 торгівлі алкогольними напоями..
У свою чергу Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення дій з роздрібної торгівлі алкогольними напоями без марок акцизного податку, з рук суду надано не було. Протокол про адміністративне правопорушення, з огляду на вимоги ст. 251 КУпАП хоча і є самостійним видом доказу, проте без обґрунтування іншими матеріалами є лише констатацією обставин, встановлених працівником поліції. За таких обставин дійти висновку про вчинення незаконних дій ОСОБА_1 не можливо, а всі сумніви щодо доведеності вини останньої у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 156 КУпАП необхідно тлумачити на її користь.
За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.4 ст. 156 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 23, ч.4 ст.156, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 4 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.
Вилучену пластикову пляшку, об`ємом 5 літрів з горілкою без марок акцизного податку - повернути  ОСОБА_1 .
Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.
У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя	В. Е. Дорошинська