Справа № 592/4882/26
Провадження № 1-кп/592/805/26 

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2026 року м.Суми 
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Суми, громадянин України, одружений, непрацюючий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.12.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років пробаційного нагляду,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у кримінальному провадженні №12026205520000191 від 06.03.2026,
з участю учасників судового провадження:
прокурора – ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_3 ,
захисника – адвоката ОСОБА_5 ,
У С Т А Н О В И В :
В кінці січня - на початку лютого 2026 року, ОСОБА_3 , перебуваючи біля озера в м. Суми побачив кущі рослин схожих на наркотичний засіб канабіс. Достовірно знаючи, що обіг даної наркотичної речовини заборонено законодавством України, ОСОБА_3 зрізав дозрілі рослини коноплі та переніс їх за адресою: Сумська область, Сумський район, м. Суми, вул. Фізкультурна, 2, та поклав на горище, де зривав з них листя, висушував, тим самим придбав наркотичний засіб канабіс, обіг якого обмежено та почав зберігати вказаний наркотичний засіб за місцем проживання для власного вживання.
19.03.2026 у період часу з 07:26 до 08:09 проведено обшук за адресою: Сумська область, Сумський район, м. Суми, вул. Фізкультурна, 2, в ході якого виявлено та вилучено:
- речовину рослинного походження, яка є канабісом, який віднесений до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, масою (в перерахунку на висушену речовину) - 7,57 г.;
- коробку з речовиною рослинного походження, яка є канабісом, який віднесений до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, масою (без урахування центральних та основи бічних стебел) в перерахунку на висушену речовину - 125,1г.
Таким чином, ОСОБА_3 діючи умисно, у порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно придбав та зберігав без мети збуту наркотичний засіб «канабіс», обіг якого обмежено, загальною масою 132,67 г.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 за пред`явленим йому обвинуваченням винним себе визнав повністю, не оспорював обставин, викладених в обвинувальному акті, і суду показав, що кілька місяців тому біля озера знайшов рослини коноплі та знаючи, що це наркотичний засіб, забрав верхів`я та приніс їх додому. Вдома частину обробив до придатного для вживання стану, проте виявилось що наркотичний засіб неналежної якості, проте не викинув його, а продовжив зберігати з метою підгодівлі риби. Зазначив, що щиро кається у вчиненому, просив звільнити від призначеного покарання з випробуванням.
Показання обвинуваченого щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, є послідовними, не містять протиріч, а тому визнаються належними доказами, які підтверджують пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення.
Визнавши на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, враховуючи думку учасників судового провадження, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та тих, які необхідні для вирішення питання про стягнення судових витрат та долю речових доказів.
За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні доведеною.
Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке буде необхідне та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке є, кримінальним проступком, кількість вилученого наркотичного засобу, особу обвинуваченого, який вчинив злочин під час відбування покарання у виді пробаційного нагляду за вчинення злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, офіційно не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 як солдат запасу, на військову службу не призивався, раніше не відбував покарання пов`язане з обмеженням чи позбавленням волі. 
Також суд враховує довідку-характеристику ПОГ СВГ СП Сумського РУП ГУНП в Сумській області (а.к.п. 23), відповідно до якої протягом останнього року ОСОБА_3 4 рази притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП (домашнє насильство), у тому числі й щодо малолітньої особи, а також щодо нього встановлено ряд обмежень у виконавчому провадженні.
Як обставини, які пом`якшують покарання, суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. 
Передбачених ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
При визначенні виду і розміру кримінального покарання суд також враховує, що одним із європейських стандартів кримінального судочинства є принцип «nulla poena sine lege» (ніякого покарання без закону), закріплений у ч.1 ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 «не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення», а також принцип «пропорційності», коли призначене особі покарання є непропорційним втручанням держави у права людини (остаточне рішення ЄСПЛ від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12).
Згідно прецедентної судової практики ЄСПЛ «тяжкість вчиненого злочину не повинна бути основним визначальним фактором щодо покарання, а щодо ув`язнення та його строків акценти треба зміщувати в бік досягнення ресоціалізації», тобто незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства. При цьому, суд враховує автономну концепцію поняття «покарання» в усталеній судовій практиці ЄСПЛ, яка передбачає, що «покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів» (рішення від 09.10.2003 у справі «Езех и Коннорс проти Сполученого Королівства» (Ezeh and Connors v. UK), заяви № 39665/98, № 40086/98), хоча це не виключає, що покарання може бути спрямоване на досягнення кількох цілей, поряд з карою та запобіганням це може бути ще й відшкодування.
Враховуючи викладене, засади, передбачені ст. 65 КК України, суд вважає за потрібне призначити ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у виді обмеження волі, як про це просили усі учасники судового провадження, в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті.
При цьому суд не вбачає за можливе призначити покарання у виді штрафу чи виправних робіт, оскільки щодо ОСОБА_3 відкриті виконавчі провадження, вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.12.2024 встановлено, що він перебуває у скрутному матеріальному становищі, не працює, а злочин ним вчинений під час відбування покарання у виді пробаційного нагляду (ч. 5 ст. 59-1 КК України). 
Разом з тим, зважаючи, що злочин був вчинений ОСОБА_3 19.03.2026, тобто після постановлення обвинувального вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.12.2026, за яким обвинувачений не відбув покарання (початок строку відбування покарання - 29.01.2025, а.к.п. 22), суд приходить до висновку про необхідність призначення остаточного покарання ОСОБА_3 на підставі ст. 71 КК України.
Також суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України, як про це просили учасники судового провадження, враховуючи особу винного, що злочин був вчинений під час відбування покарання за попереднім вироком за вчинення аналогічного злочину, суд не може зробити висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. Більш того, при ухваленні вироку від 11.12.2024 суд дійшов висновку про необхідність реального відбування покарання, а суд не уповноважений на перегляд вироку іншого суду. 
Підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.
Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України. 
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в сумі 8468 грн (а.к.п. 31-34).
На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 371, 374, 376, 392 КПК України, 
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.12.2024 та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.
Речові докази: наркотична речовина канабіс масою 7,57 г (спецпакет 6731142); наркотична речовина канабіс масою 125,1 г (спецпакет WAR 16455177); наркотична речовина екстракт канабісу масою 0,288 г (спецпакет 6731139); наркотична речовина PVP масою 0,00007 г (спецпакет 6731144) – знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення експертиз в сумі 8468 грн.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6