Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2026 р. справа № 520/29938/25
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши у порядку спрощеного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, в якому просить суд (з урахуванням уточнених позовних вимог): 
1. визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яке полягає у нездійсненні перерахунку пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, керуючись п.4 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 ;
2. зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35% з дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду України - 30.09.2025 року.
Обґрунтовуючи позов позивачем зазначено, що вона з 24.09.2009 року є отримувачем пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 24.10.2023 Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області із заявою про перерахунок пенсії. Листом від 28.10.2025 №33638-34413-Т-03/8-2000/25 відмовлено у перерахунку пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, керуючись п.4 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вважаючи такі дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 15.12.2025 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.
Відповідач надав до суду відзив на позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував з огляду на відсутність порушеного права позивача та правових підстав для задоволення позову. При цьому, зазначив, що пенсія призначена позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VII, а відтак пенсія підлягає перерахунку з 01.10.2017 з врахуванням пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Просив суд відмовити у задоволенні позову. 
Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно із положеннями п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, з 24.09.2009 року перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та є отримувачем пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За відомостями пенсійної справи, при первинному призначенні пенсію позивачу обчислено із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, за 2008 рік - 1573,99 грн.
З 01.10.2017 пенсію позивача перераховано із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,00 грн.) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%. 
30.09.2025 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області із заявою про перерахунок пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, керуючись п.4 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Листом від 28.10.2025 №33638-34413-Т-03/8-2000/25 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, керуючись п.4 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за відсутності правових підстав.
Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо непроведення перерахунку її пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду України визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).
Згідно з частиною 1 статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною 1 статті 27 Закону № 1058-IV визначено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп * Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
На момент призначення пенсії позивачу частина 1 статті 25 Закону № 1058-IV в редакції від 07.05.2009 передбачала, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: 
См х Вс 
Кс = ------------, де:
100% х 12 
Кс - коефіцієнт страхового стажу; 
См - сума місяців страхового стажу; 
Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08%. 
У подальшому, 11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII (далі - Закон № 2148-VIII), яким внесено зміни, зокрема і до Закону №1058-IV, розділ XV Прикінцевих та перехідних положень якого доповнено пунктами 4-3, 4-4.
Пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV визначено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 3 жовтня 2017 року № 2148-VIII (далі Закон №2148-VIII), з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
Відповідно до пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.
Тобто, законодавець установив чітке розмежування щодо застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% та 1,35%: щодо пенсій, призначених за Законом № 1058-ІV, до 01.10.2017 - 1%, а починаючи з 01.10.2017 - 1,35%. 
При цьому, нормами пункту 2 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону № 2148-VIII чітко визначено, що у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Таким чином, Законом № 2148-VIII передбачено заходи з метою уникнення зменшення розміру раніше призначених пенсій.
Верховний Суд в постановах від 12.11.2020 у справі № 260/401/19, від 25.11.2020 у справі № 826/7508/18, від 14.09.2023 у справі № 640/1143/20 неодноразово звертав увагу, що при зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій.
За встановленими обставинами справи, з 01.10.2017 пенсію позивача перераховано із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,00 грн.) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%. 
Оскільки пенсію за віком позивачу призначено за нормами Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058 з 27.05.2009 року, проводити перерахунок пенсії з 1 жовтня 2017 року із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % правові підстави відсутні.
При цьому, перерахунок пенсії позивача із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% здійснено з 01.10.2017, тобто після набрання чинності пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, що виключає зворотну дію закону в часі. 
При цьому, суд зауважує, що норми підпункту 4-3 та 4-4 Розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-ІV, якими передбачено спірне розмежування величини оцінки одного року страхового стажу, неконституційними не визнавалися і у відповідача не було правових підстав їх не застосовувати.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом, зокрема у постановах від 05.02.2020 у справі № 822/3781/17, від 27.04.2021 у справі №200/2266/19-а, від 29.12.2021 у справі №620/1492/19, від 14.09.2022 у справі №825/381/18, від 14.09.2023 у справі № 640/1143/20 тощо.
Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 22.11.2023 у справі №300/3457/20, суд не приймає до уваги, оскільки встановлені у справі №300/3457/20 обставини не є релевантними до даних правовідносин, а висновки Луганського окружного адміністративного суду, викладені у рішенні від 19.06.2025 у справі №360/727/25, в силу положень ч. 5 ст. 242 КАС України, не є обов`язковими при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, є необґрунтованими, а надані учасниками судового розгляду письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Розподіл судових витрат відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову - відмовити.
Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).
Повний текст рішення виготовлено та підписано - 09.03.2026, з урахуванням наявності сталого енергозабезпечення та Інтернет з`єднання, безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Марина Лук`яненко